88 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2. NIO 4. 



bräddade ligulas och åtminstone vid torkning ganska svarta stift. Blommorna 

 äro vanligen väl utvecklade men bli någon gång mer eller mindre stylösa. De 

 yttre holkfjällen äro ofta mera gröna och braktelika liksom hos en del Alpina 

 genuina och öfvergå omärkligt i två till tre, på det upptill förtjockade holkskaftet 

 fastade brakteer. De rikliga håren och de löst tillryckta fjällen erinra mycket 

 om förhållandet hos en del Alpina genuina, till hvilka denna form står i närmare 

 förvandtskap än sina samslägtingar, men dess habitus och de långskaftade, breda 

 och djupt tandade bladen hänvisa på dess plats bland Nigrescentia. Från sin 

 närmaste slägting H. *tumescens Norrl., hvilken den liknar till holkarnes byggnad 

 och fjällens form samt bladens tandning, är den väl skild genom de bredare, 

 trubbigare och mera långskaftade basalbladcn, af hvilka de yttre oftast hafva 

 tvär bas och hvilka tydligare draga i bly- eller blågrått, genom oftast bladlös 

 eller med ett föga utbildadt blad försedd stjelk samt genom betydligt rikligare 

 håriga holkar och holkskaft. Från H. *arrectipes Almqu., som stundom har 

 nästan lika rikhåriga holkar och skaft, är den utan vidare skild genom de breda, 

 trubbade bladen, de långa holkarne och de smala fjällen samt från den typiska 

 formen af denna underart äfven genom mörka stift. Såsom J. P. Norrlin på- 

 pekar är den mycket varierande till utseendet efter lokalen, såsom till stjelkens 

 höjd äfvensom till inflorescensens utbildning och bladens tandning. Bladen, som 

 oftast äro groft tandade, kunna stundom bli nästan helbräddade och inflorescen- 

 sen kan variera från enblomstrig till 4 — 5-blomstrig. 



Anträffad i Norge på Dovre vid Kongsvold (S. Almqtjist, N. C. Kindberg), 

 Vårstien (Fr. Ahlberg), Drivstuen (J. Jönsson och A. Falk), Sprenbäkken 

 (Fr. Ahlberg) samt enligt J. P. Norrlin af honom och R. Hult samlad från en 

 talrik mängd lokaler derstädes, äfvensom af C. J. Lindeberg; vidare funnen vid 

 Borkum i Foldalen (enl. Norrlin), på fjeliryggen mellan Eikis- och Oxen- 

 dalen (S. Almquist), på Mandfjeld i Guldalen (E. Adlerz) samt enl. Lindeberg 

 på Opdalsfjeld och i Romsdalen. En helbladigare form med grönare blad är 

 samlad från Kongsvold (af O. Juel och enl. Norrl. af R. Hult) samt vid Stor- 

 lien (enl. Norrlin). Vid Storlien i Jemtland är äfven samlad en form med 

 normal tandning men med något smalare och mera gröna blad, men i andra 

 afseenden typisk (E. Adlerz) och vid Handöl är tagen en mera afvikande form 

 med ljusa stift och holkar, liknande dem hos H. *tumescens, men med typiska 

 blad (S. Almquist). 



2. H. : tumeseens Norrl. 



// *tumescens Norrl. Bidr. till Scand. halföns Hier. -flora, p. 80 — J. P. 

 Norrlin. Hier. exs. n. 90 (forma). — H. Dahlstedt, Hier, exs fasc. III, n. 21 

 (forma.) — H. Dahlstedt, Herb. Hier. Scand., Cent. III, n. 35 (forma). — H. 

 *prasoides H. Dahlstedt, Herb. Hier. Scand., Cent. IV, n. 5. 



Caitlis crassus v. erassiuseulus rectus v. subflexuosus 1 — 3-folius 1 — 4-cepha- 

 lus 15 — 40 ctm. altus, basi pilis tenuibus mollibus longis (raris — ) sparsis — 

 sat densiusculis obtectus, parce stellatus, glandulis minutis solitariis v. nullis ob- 

 situs, medio parce pilosus et parce — sparsim stellatus fere eglandulosus, apice 



