H. DAHLSTEDT, ADNOTATIONES DE HIER ACHS SCANDINAVICIS. 95 



mdnocephala v. 2( — 3)-cephala furcata ramis ± longis sat patentibus aequantibus 

 v. parum superantibus, ramo monocephalo ex axillo folii summi superante evo- 

 luto acladioque 40 — 6o( — 160) mm. longo densiuscule stellatis glandulis atris 

 gracilibus mediocribus — longis et parvis crassiusculis densis — crebris pilisque 

 raris v. paucis atris brevibus — mediocribus obtectis. Involucra sat crassa lata 

 atroviridia 13 — 16 mm. longa et 8 — 12 mm. lata basi + lata rotundata — sub- 

 truncata glandulis atris gracilibus mediocribus — longis densis — crebris et pilis 

 ± longis basi crassa nigra apice canescentibus — fuliginosis + densis obtecta, 

 efloccosa. Squamce sat latae ± lanceolato-lineares, exteriores paucae breves 

 sublaxae saepe + virescentes, intermedia; breviusculae e basi lata sensim in 

 apicem latiusculum obtusum — truncato-rotundatum contractu, intimas paullo 

 angustiores in apicem breviter acutum v. sensim acutatum attenuatae, omnes 

 apice ± piceo leviter comosae v. fere epilosas, intimae marginibus + clare et 

 late reliquae sordide virescente. Calathidium 35 — 40 mm. diametro sat radians 

 + saturate luteum. Ligitla latae, dorso parce apice breviter et sparsim pilosae. 

 Stylus fusco-virescens fuscohispidulus, siccus sat obscurus. 



En egendomlig form, till sina stora holkar och deras rikliga beklädnad 

 liksom till bladens täta hårighet erinrande om en del Alpina genuina (särskildt 

 om H. capnostylum, från hvars former den bland annat genast är skild genom 

 sina trubbiga fjäll), och till bladens form och tandning liknande Nigre scentia. Den 

 torde också vara en af de många mellanformer, som sammanbinda dessa båda 

 grupper, och är utan tvifvel närmast beslägtad med följande och närstående 

 samt bör i anseende till hårighetens beskaffenhet på holkar och holkskaft 

 och bladens form föras till den senare gruppen. Framförallt är den utmärkt 

 genom sina breda och stora med oregelbundet anordnade, mer eller mindre ut- 

 stående tänder försedda blad, af hvilka de yttre äro bredt äggrunda med tvär 

 eller intryckt bas och trubbade, de inre mera lancettlika och spetsade med 

 nedlöpande bas, sina 1 — 2, föga utbildade stjelkblad, sin rikliga och länga hårig- 

 het på bladen och stjelkens nedre del, de rikliga glandierna på dess öfre del, 

 enblomstrig eller gaffelgrenad inflorescens med långt akladium och långa, rikligt 

 glandelhåriga och glest svarthåriga skaft, sina tjocka, stora och svartgröna holkar 

 med jembreda och breda, i spetsen rundtrubbade eller trubbade (endast några 

 inre spetsiga eller sylspetsade) fjäll, klädda af rikliga glandier och mikroglandler, 

 samt täta, temligen långa, från den grofva basen långt upp svarta och kort 

 gråspetsade hår samt slutligen mörkgula korgar och brungröna stift. Särdeles 

 i ögonen fallande är motsatsen mellan bladens och stjelkbasens täta, mjuka och 

 långa hårighet och den upptill sparsamma hårigheten men rikliga glandelhårigheten, 

 som hastigt tilltar i täthet mot stjelkens öfre del och på holkskaften. Enstaka 

 glandelhår uppträda ända mot stjelkbasen. Holkarnes rikliga glandelhårsbekläd- 

 nad är nästan dold af de talrika, mörka håren. 



Anträffad i Jantland på Areskutan i videregionen nära Blåsten i ett min- 

 dre antal exemplar (A. Magnusson 1891). 



