V. B. WITTROCK, DE ODLADli PKNSEERNAS HISTORIA. 



INLEDNING. 



Genom undersökningen af de uti mina »Viola-studier I» ') beskrifna, pensé- 

 liknande hybriderna af Viola lutea Huds. ß grandiflora L., Vill. och V. 

 ( x ) Williamsii nob. föranleddes jag att söka vinna kännedom om de åsigter, 

 som i den nyare literaturen vore herrskande med afseende på penséernas 

 härstamning. 



I Charles Darwins bekanta arbete »The variation of animals and plants 

 under domestication», London 1868, är penséen föremål för behandling uti 

 volymen I, sid. 368 och 369. Något resultat i afseende på penséernas här- 

 komst kommer Darwin dock ej till. lian uppgifver nämligen försöket att 

 komma till rätta härmed, i det han yttrar, att ämnet syntes honom för svårt 

 för hvar och en som ej var botanist ex professo -). 



W. O. Pocke uttalar sig uti »Die Pflanzen-Mischlinge, ein Beitrag zur Bio- 

 logie der Gewächse» 1881, sid. 49 på följande sätt: »Viola altaica Pall. infördes 

 år 1818 i trädgårdarne; och ur henne skola trädgårds-styfmorsblommorna (Pensées) 

 vara framgångna. Sannolikt har en korsning med V. grandiflora Huds. försig- 

 gått. Deremot är det föga troligt, att äfven former af V. Iricolor och V. sude- 

 iica i någon nämnvärd grad bidragit till penséernas uppkomst, då inga af dessa 

 racers karakteristiska kännetecken äro att finna hos de odlade penséerna.» 



PIos Tu. Rümpler heter det uti »Die Stauden oder perennirenden winter- 

 harten oder doch leicht zu schützenden Blüthen- und Blattpflanzen:- 1887, sid. 

 104: »Penséerna äro — såsom bekant — framgångna ur Altaiviolen [V. altaica 

 Pall.) och den inhemska styfmorsviolen [V. Iricolor L.)». 



V. von Borbas, som behandlat familjen Violariea: i den upplaga af »W. D. J. 

 Koch's Synopsis der deutschen und schweizer Flora», som nu håller på att ut- 

 gifvas, har följande uttalande. »De storblomstriga styfmorsblommorna eller träd- 

 gårds-penséerna — i synnerhet de med förherrskande gula blommor — härstamma 

 från Viola lutea. Många af de öfriga äro dels kulturformer af V. Iricolor var. 

 horlensis D.C, Prod. I, 303, petalis intense velutinis, calyce multo majoribus — 



') Uti »Acta horti Bergiani». Band 2, N:o I. 



-) > Ilence, alter liaving carcfully compared niuv.erous varieties, I gave np the attempt a« too 

 clifficult for any one except a pvofessed botanist.- Darwin 1. c. sid. 369. 



