6 ACTA IIORT1 BF.RGIANI. BAND 2. N:0 ' . 



äfven sådana med mörkvioletta och svartbruna blommor (/". tricolor ß L. Sp. 

 plant. 1753, 935) — dels pä artificiel väg frambragta bastarder af V. tricolor, 

 F. lutea och V. altaica* '). 



Af de nyare författarne af handböcker i växtsystematik tyckes flertalet 

 vara af den åsigt, att penséerna äro former af V. altaica; så A. W. IiiCHLER 

 i »Syllabus der Vorlesungen über specielle und medicinisch-pharmaceutische Bo- 

 tanik», 4:te Aufl., Berlin 1886, sid. 46, och E. Warming i »Handbuch der 

 systematischen Botanik», Berlin 1890, sid. 297. 



Den nyaste af våra stora trädgårdsfloror »Vilmorin's Blumengärtnerei, Be- 

 schreibung, Kultur und Verwendung des gesamten Pflanzenmaterials für deutsche 

 Gärten, von A. Voss und A. Siebert», 1894, anser sig icke kunna meddela 

 någon som helst upplysning om penséernas härkomst. Det heter nämligen der 

 helt kort: de odlade styfmorsblommorna (»Viola tricolor maxima hört. ») tillhöra 

 en bastard-form, hvars härstamning är obekant -'). 



Fackmännen hafva sålunda uttalat helt olika meningar i den föreliggande 

 frågan. Vid sådant förhållande syntes det mig mödan värdt att genom mera 

 omfattande literaturstudier :! ) — i samband med forskningar i naturen — söka 

 gifva spörsmålet en fullständigare utredning; och det är resultatet af studier i 

 sådant syfte, som jag här tager mig friheten framlägga. 



I. Penséern.a i oförädladt tillstånd 



under i6:de, ij:de och i8:cle århundradena. 



Af Viola-slägtets arter kände den gamla tidens botanister blott en, näm- 

 ligen lukt-violen, V. odorata L., i'ov Theophrastus och Dioskorides, Viola Plinius. 

 Orsaken hvarföre ej styfmorsviolen, V. tricolor L., var dem bekant, är sanno- 

 likt den, att V. tricolor i Grekland är en sällsynthet, som förekommer blott i 

 några få bergstrakter '). Uti Italien är denna art ej sällsynt, men der gjordes 

 under den gamla tiden knappast några botaniska studier i naturen. 



Ej heller i medeltidsskrifterna finner man V. tricolor omnämnd •"'). Att den 

 dock ej undgått allmänhetens uppmärksamhet, framgår af en uppgift, som C11. 

 Morren (l ) lemnar, nämligen att han på medeltidsmanuskript, som han råd- 

 frågat i biblioteket i Bruxelles för sin Flore paleographique funnit afbildningar 

 af V. tricolor bland de miniatur-målningar, som ofta pryda dylika verk. 



') Borbas 1. c sid. 216, 1890. 



2 J 1. c. sid. 94. 



3 ) För studier af detta slag är det på äldre botaniska arbeten och på trädgårdsliterator 

 synnerligen rika Bergianska biblioteket af största värde. — Till stort gagn för ifrågavarande under- 

 sökning hafva äfven Svenska Trädgårdsföreningens och Stockholms Gartnersällskaps bibliotek varit, 

 hvilka båda af vederbörande tjenstemän på det mest tillmötesgående sätt ställts till mitt förfogande. 



*) E. BoissiER. Flora orientalis sive enumeratio plantarum in Oriente a Grrecia et Aegypto 

 ad India." fines hucusque observatarum. Vol. I, pag. 466. Basilia; 1867. 



5 ) Jämför R. von Flscnr.R-Br.KZOX. Altdeutsche Garten-Flora. Kiel et Leipzig 1894 



°) Uti -Annales de la Société royale d'agriculture et de botanique de Gand, redige par 

 Charles Morren». Tome II. Sid. 193. Gand 1846. 



