V. 13. WITTROCK, DK ODLADE PENSÉERNAS HISTORIA. 7 



Uti den botaniska literaturen påträffar man l'. Iricolor L. först vid nyare 

 tidens början hos tysken Otho Brunfels, den äldste af den nyare botanikens 

 patres. Hon af bildas der ') fullt igenkänligt under namn af »Herba Trinitatis, 

 üreyfaltigkeytblümlin», en benämning, som enligt Brunfels af allmänheten 

 gifvits henne med anledning af hennes trefärgade blommor. Någon beskrif- 

 ning pä växten finnes icke. Blott den upplysning lemnas, att blommorna äro 

 i hög grad behagliga och beundransvärda. 



Första gången jag funnit namnet pensé nämdt i den botaniska literaturen 

 är hos fransmannen Joannes Ruellius. Uti »De natura stirpium libri tres», 

 Basiliaj 1537, heter det nämligen om en viol, som pätagligen är /'. Iricolor L. : 

 »Violee inodora; genus esse putauerim, quam vulgus gallicum penseam vocant» -). 



Såsom odlad växt omtalas V. Iricolor L. redan af Brunfels' samtida, den 

 berömde tyske läkaren och botanisten Leonhartus Fuchsius. Uti »De historia 

 stirpium commentarii insigncs», Basilia: 1542, berättar han om »Herba trinitatis» :i ), 

 att den understundom förekommer vild på åkrar, men att den som oftast odlas 

 i trädgårdar och då blir skönare •'). Af den beskrifning, som Fuchs lemnar, 

 framgår, att den form som Fuchs kände var den vanliga hufvudformen. De 

 öfre kronbladen beskrifvas nämligen såsom purpurfärgade, de mellersta såsom 

 hvita och det nedre såsom gult. 



Afven Fuchs' landsman och samtida Hieronymus Tragus (Bock) omtalar 5 ) 

 två slag af »Herba trinitatis», nämligen odlad och vild, den senare mera små- 

 blommig. Af den odlade beskrifvas ej mindre än tre färgvarieteter, nämligen 

 en med de öfre bladen purpurfärgade, de mellersta och det nedre blå (hvilken 

 angifves såsom den vanligaste), en andra lik den af Fuchs beskrifna, samt en 

 tredje med de öfversta bladen purpurfärgade och de tre öfriga lavendelblä 

 (»cresii»). Såväl den gula »stjernan» (honungsfläcken) i midten af blomman som 

 de fem eller sju svarta, radierande linierna (honungsstrecken) omtalas. Särskildt 

 anmärkes, att den i trädgårdar odlade sorten understundom bibehåller sig 

 oskadd öfver vintern. 



Hos nederländaren Rembertus Dodon.hus ,; ) finner man år 15S3 for första 

 gången namnet Viola Iricolor. Derjemte omtalas här äfven namnet penséer, 

 »Pensées», hvilkct enligt Dodon;eus användes ej blott af fransmännen utan 

 äfven af valloner 7 ) och flamländare. Dodonreus känner, liksom föregångarne, 

 en vild och en odlad form af V. Iricolor, den senare skönare och elegantare 



') Uti »Herbarum vivaj eicones per Otiio Brunf. recens edita:. Novi herbarii Tomus II». 

 P a g' 73 Argentorati 1536. — l:sta upplagan, som jag ej varit i tillfalle alt se, är af år 1531. 

 -') Ruellius 1. c sid. 44g. 



3 ) Såsom andra, understundom brukade, latinska namn på Herba trinitatis anför Fuchs »Jovis 

 Hos, Jacea & Herba clavellata » samt såsom tyska benämningar jemte Dreyfaltigkeytsbliime äfven 

 Freyscliamkraut. 



4 ) Fuchsius 1. c. sid. 804. 



s ) Uti HlERONYMI Tragi Lie stirpium etc, commentariorum libri tres». Argentorati 1552. 

 Sid. 563. 



6 ) Uti »Stirpium historiae pemptades sex. Antwerpice 1583 Sid. 157. 



: ) E. T.ittré — uti Dictionnaire de la Langue Francaise, Tome 3. Paris 1874 — säger, att 

 clct vallonska namnet for pensé är peinsaie. 



