ö ACTA IIOKT1 BERGiANI. BAND 2. NIO ~. 



(»speciosior et elegantior»). Den afbildning, som Dodonaeus gifver af växten, 

 öfverträffar betydligt de af Fuchs och Bock lemnade; den är så naturtrogen, 

 att någon jemngod knappast framkommit under de följande 200 åren. 



»Historia generalis plantarum, Lugduni 1587», författad af fransmännen 

 Jacobus Dalechampius och Johannes Moi.in.eus, lemnar sid. 800 och 801 den 

 upplysningen, att »Viola flammea», fransmännens »Pensees & menues pensees», 

 redan vid denna tid var föremål för odling äfven i Frankrike och att dess 

 blommor i trädgårdarne visade en betydlig färgväxling, i det att ljusgult, blått, 

 purpur och höggult uppträdde i blandning på olika sätt. Blomman hos den 

 vilda V. tricolor beskrifves på samma sätt som hos Fuchs, trefärgad af purpur, 

 hvitt och gult. 



Genom den med rätta så berömde nederländske botanisten Carolus Clu- 

 SIUS lära vi känna en ny Viola art såsom trädgårdsväxt. Uti »Rariorum ali- 

 quot stirpium per Pannoniam, Austriam etc. observatarum historia, Antwerpise, 

 1583» sid. 358 och 359 beskrifver han och afbildar en storblommig, välluk- 

 tande viol, som han benämner dels V. tricolor odoratissima, dels också V. iiiou- 

 lana III. Denna växt säger han sig hafva studerat uti Joach. Camerarii be- 

 kanta trädgård i Nürnberg, dit den inflyttats från Schweiz' bergstrakter. Af 

 den noggranna beskrifningen framgår, att här ej är fråga om vanlig V. tricolor, 

 utan om en form af /'. lutea Huds., hvilken närmast öfverensstämmer med 

 V. sudetica Willd., sådan denna af bildats af L. Reichenbach uti Icones flora; 

 germanica; et helveticse, Vol. III, på taflan 23. — Ci.usius omnämner äfven ' ), 

 att han sett en liknande viol odlad i landtgrefven Wilhelms af Hessen Cassel 

 särdeles välskötta trädgård. Denna viol skiljde sig från den förutnämnda endast 

 derigenom, att den hade rent gula (ej violetta och gula) samt ännu litet mera 

 välluktande blommor. Otvifvelaktigt hafva vi här att göra med V. lutea Huds. 

 var. grandiflora L., Vill. 



Nyssnämnde Joachimus Camerarius lemnar uti ett af honom utgifvet ar- 

 bete »Hortus medicus et philosophicus», Frankfurt a. M. 1588 den (alldeles 

 rigtiga) upplysningen om ifrågavarande viol, att den fortplantas mycket lätt 

 genom sticklingar -). 



Uti ett annat af J. Camerarius utgifvet arbete, nämligen en tysk öfver- 

 sättning och bearbetning af P. Matthioi.i bekanta stora mcdicinsk-botaniska 

 verk •>), berättar han, att han från den hertigliga trädgården i Stuttgart erhållit 

 en den storblommiga, gula, schweiziska liknande viol, som skiljde sig från 

 denna genom att ega violbruna blommor. Sannolikt hafva vi här att göra med 

 den på Vogeserna och Jurabergen vildväxande V. lutea Huds. var. media (D. C). 



I början af 1600-talet fanns på St. Willibalds-berget vid Eichstädt, några 

 mil söder om Nürnberg, en mycket berömd trädgärd, som underhölls af Eich- 



') 1. c. sid. 358 och 360. 



■) »Planta facilime ex surculis propagatur»; 1. c, sid. 178. 



3 ) »Kreutlerbuch dess hochgelehrten und weitberühmten Herrn D. Petri Andre.E Matthioli 

 ■ — — — — gemehret und verfertigt durch JoACHIiMUM Camerarium etc. Franckfurt am Mayn». 

 l:sta upplagan 1590. Den yngre, men såsom det synes oförändrade upplaga, hvilken jag varit i 

 tillfälle att begagna, bär tryckåret i G 1 1. »Viola trinitatis» m. fl. behandlas der på bladet (ej sidan) 413. 



