14 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 2- N:0 J. 



vid Jacobsdal (nu Ulriksdal) nära Stockholm namnes » Viola tricolor» såsom 

 odlad derstädes i). 



Af Linné omtalas två Viola tricolor-iomier såsom odlade i Upsala botaniska 

 trädgård, nämligen en med sammetsludna, violett-purpurfärgade och gula blom- 

 mor, samt en med svartaktigt purpurfärgade, sammetsglansaH.de sådana -'). — 

 Nämnas må, att V. tricolor af Linné betraktades som en växt, utrustad med 

 en alstringsförmåga af alldeles utomordentligt slag. Uti »Hortus Cliffortianus» 

 1737 upptager Linné ej mindre än nitton varieteter af denna växt («, ß y etc. 

 till och med t). Men ännu märkligare är följande. I »Species plantarum» 

 1753 och i »Mantissa plantarum» 1767 utsöndrar och beskrifver han ett par af dessa 

 såsom egna arter under namn af V. calcaraia och V. grandiflora, och i det senare ar- 

 betet gör han det från hans mun högst oväntade uttalandet, att de båda äro af- 

 komlingar af V. tricolor 3 ). Välbekant är ju, att Linné i öfrigt hyste och förfäktade 

 den åsigten, att arterna äro oföränderliga, af det högsta väsendet i begynnelsen 

 skapade, sins emellan olikartade former 4 ). — Att detta Linnés uttalande om 

 ett genetiskt samband mellan Viola tricolor samt V. grandiflora och V. ca 1 ca rata 

 står uti den bästa samklang med de åsigter, som i nutiden äro de förherr- 

 skande, behöfver jag knappast påpeka. V. grandiflora (V. lutea Huds.) visar uti 

 alla sina delar en så stor likhet med V. tricolor, att väl ingen sakkunnig nu 

 tvekar att betrakta henne som en ur V. tricolor utgången form. V. calcaraia 

 åter är visserligen skarpt skiljd från V. tricolor. Hennes blomma står i mor- 

 fologisk och biologisk utveckling betydligt högre än V. tricolor-blomman 5 ). 

 De vegetativa organens växtsätt och skapnad äro äfven icke så litet afvikande. 

 Dock förefinnes mellan dessa båda arter i clet hela en så pass stor överens- 

 stämmelse, att man väl ej kan tvifla på, att en nära blodsförvantskap dem 

 emellan eger rum. — 



Samtidigt dermed att Millers ofvan omtalade, stora trädgårds-encyklopedi 

 — som ej eger några planscher — utkom i England, utgafs i Tyskland ett 

 bildverk öfver väsentligen trädgårdsväxter, som måhända är det största af detta 

 slag, som någonsin sett dagen. Det utgöres af fyra stora folianter med 1025 

 taflor, hvarje tafla visande färglagda bilder i kopparstick af efter regeln flera 

 arter eller former. Dess grekisk-tyska titel t; ) är »Phytanthoza-iconographia, 

 oder eigentliche Vorstellung etlicher tausend, so wohl einheimisch- als auslän- 

 discher, aus allen vier Welt-Theilen in Verlauf vieler Jahre mit unermüdetem 

 Fleiss von Johann Wilhelm Weinmann, E. Ehrlöbl. Stadt-Gerichts-Assessore 



*) Delicite vallis Jacoben, sive Jacobs Daal — — — Magni Gabrielis de la Gardie — — — 

 pra;dii et hortorum prope Slockholmiam Elogia et Descriptio. Upsaliae 1666. Sid. 35. 

 -) Carolii Linn.ei Hortus Upsnliensis. Stockholmia; 1748. Sid. 276. 



3 ) ><Amba? sunt progenies V. tricoloris»; Car. a LlNNÉ, Mantissa plantarum. Holmise 1767. 

 Sid. 121. 



4 ) »Species tot sunt, quot diversas formas ab initio produxit InfinitumEns; qua; forma?, seeun- 

 dum generationis inditas leges, produxere plures, at sibi semper similibuss. j Caroli Lixwei Phi- 

 losophia botanica. Stockholmia; 1751. Sid. 99. 



5 ) Jfr. V. B. Wittrock. Viola-studier I. (Acta Horti Bergiani. Bd. II. N:o 1.) Stock- 

 holm 1895. 



°) Latinsk titel finnes äfven. Texten Ur skrifven både på latin och på tyska. 



