A'. B. WITTROCK, DK ODI.ADI-. l'hXM- HKX AS HISTOKIA. 



und ältesten Apothekern in Regenspurg gesammleter Pflanzen, Bäume, Stauden, 

 Kräuter, Blumen, Früchten und Schwämme etc. etc. Regenspurg, 1737 — 1745.» 

 Verket är utgifvet och förlagdt af de augsburgske målarne och kopparstickarne 

 B. Seuter, J. A. Ridinger och J. J. Haid. Texten är skrifven af tvenne läkare 

 i Regensburg, J. G. Dieterichs och A. C. Bieler. 



Verkets botaniska värde kan i öfrigt ej skattas synnerligen högt; men för 

 den som sysselsätter sig med studium af kulturväxternas racer är arbetet en 

 rik källa att ösa ur. 



Viola tricolor L. — eller, som den enligt då gällande apotekar-nomenklatur 

 kallas, Jacea seu Flos Trinitatis — finnes afbildad och beskrifven i verkets 3'.dje 

 del, på taflan 595 och sidorna 154 — 156. Bilderna visa ej mindre än åtta 

 former af äkta V. tricolor >), utaf hvilka fyra särskildt angifvas såsom odlade i 

 trädgärdarne. Dessa fyra sistnämnda äro följande. 1:0 »Jacea, 

 seu flos Trinitatis, de la Pensée, Dreyfaltigkeit-Blumei. Före- 

 kommer så väl vild på fälten som odlad i trädgårdarne. Bil- 

 den visar en vacker vårform af V. tricolor med ovanlig färg- 

 teckning, i det att de mellersta kronbladen äro rent blå, 

 under det att de öfversta äro violetta och det nedersta gul- 

 hvitt. 2:0 »Jacea tricolor surrectis caulibus, dreyfärbige Drey- 

 faltigkeits-Blume mit geraden Stengeln». Om denna anföres, att 

 den är allmän på alla fält och ängar; då och då odlas den. «j acea trinitatis lior- 

 Af bilden framgår, att här afses den vanligaste, mest typiska tensisflorepurpureo". 

 V. tricolor-formen. 3:0 »Jacea trinitatis hortensis flore pur- Weinmann, 1742. 

 pureo, unnütze Sorge». Bilden, som här återgifves 2 ), visar Blla 9- 



en V. tricolor med ett något större antal honungsstreck hos 

 de tre nedre kronbladen än som plägar finnas hos de van- 

 ligaste formerna af denna växt. 4:0 »Jacea trinitatis horten- 

 sis, Stieff-Mütterlein». Äfven denna visar en liten afvikelse 

 från V. tricolor's allmännaste former, nämligen deruti att ho- 

 nungsstrecken på de mellersta kronbladen äro något förgrenade; 

 se vidstående bild. Jemför för öfrigt bilderna 54 — 62 af vild, 

 svensk V. tricolor L. 



Vid slutet af 1700-talet användes Viola tricolor L. i Tysk- 

 land som infattningsväxt på trädgårdsrabatter 3 ). 



I Frankrike var Viola tricolor L. allmän såsom trädgårds- 

 växt under senare delen af 1700-talet L ) och skattades så högt 

 som prydnadsväxt, att hon odlades ej allenast på fritt land 

 utan äfven i kruka 5 ). På grund af sin stora härdighet mot köld förordades 

 hon också till odling särskildt såsom vinterblomma ute i det fria u ). 



') Derjemte finnas bilder af V. arvensis Murr., V. grandiflora L., Vill. och V. calcarata L. var. 

 Zoysii Wulf. (?), alla under namn af »Jacea» etc. etc. 



2 ) Doclc blott sjelfva blomman; stam och blad erbjuda ej något särskildt karakteristiskt. 



3 ) Oekonomisch-botanisches Garten-Journal. Bd. I, sid. 26. Eisenach 1795. 



4 ) Dominique Villars. Ilistoire des plantes de Dauphiné. Tom. 2, sid. 667. 1787. 



5 ) L. LlGER. Le jardinier fleuriste. Sid. 194. Paris 1768. 



,; ) FlLASSIER. Dictionnaire du jardinier Francois. Tom. 2, sid. 369. Paris 1791. 



"Jacea trinitatis hor- 

 tensis". Weinmann, 

 1742. 

 Bild 10. 



