V. 13. WITTROCK, DE ODLADE PENSEERNAS HISTORIA. 35 



bladen. Men hvad som förlänar dem ett särskildt behag är deras ovanligt 

 klara och tilltalande färger, särdeles inom den violetta färggruppen, hvilken 

 representeras så väl af de spädaste och renaste ljusa, som af de starkast mät- 

 tade mörka nyanser. Afven i afseende på formen äro åtminstone ett par sorter 

 särskildt anmärkningsvärda. Den ena af dem afbildas här. Vi finna af vidstående 

 bild, att de begge öfversta kronbladen hos denna sort utvecklats så starkt på bredden, 

 att de fullständigt täcka hvarandra, hvaraf följer, att, då man betraktar blom- 

 man framifrån (eller bakifrån), ser man blott det ena af dessa båda blad. — ■ 



Blomsterbädd-penséerna, »bedding pansies», eller, såsom de för korthetens 

 skull här må benämnas, bädd-penséerna, utmärka sig derigenom, att de hafva 

 blommor af mera måttlig storlek, men på samma gång en rikare och långvari- 

 gare blomning än de typiska fantasi-penséerna samt att de äro mera lågvuxna 

 och starkare förgrenade än dessa. De egna sig genom dessa egenskaper sär- 

 deles väl för åstadkommande af rikblommiga, synnerligen behagliga blomster- 

 bäddar; och det är också på grund häraf, som de fått sitt namn bädd-penséer, 

 »bedding pansies». Att de, för att göra sig fullt gällande, böra odlas hvarje 

 färgslag för sig och helst uti en- eller två-färgade sorter samt att de böra an- 

 vändas i rikligare mängd, faller af sig själft. I England och Skottland kan 

 man få se präktiga blomsterbäddar af ända till en half engelsk mils längd, bil- 

 dade af en enda pensé-sort '). 



Ett exempel på en framstående bädd-pensé finna vi uti den hos oss ej 

 sällan odlade, småblommiga formen af »Lord Beaconsfield», af hvilken en bild 

 lemnas på nästa sida 2 ). »Lord Beaconsfield» har äfven en mycket storblom- 

 mig form, som räknas till fantasi-penséerna, något som visar, huru nära bädd- 

 penséerna och fantasi-penséerna i vissa fall stå hvarandra. De ursprungliga bädd- 

 penséerna härstamma också direkt från fantasi-penséerna och äro i sjelfva verket 

 ej annat än rikblommiga, mera dvärgvuxna sådana. 



Senare har en race af i någon mån annat ursprung tillkommit, nämligen 

 de s. k. »Violas» eller tufviga penséerna, »tufted pansies». Då den förra be- 

 nämningen, ehuru den i England vanligaste, är föga betecknande — Violer är 

 ju den regelräta benämningen på alla former af det artrika slägtet Viola — 



') Redan så tidigt som år 1844 har jag funnit blomsterbäddar af penséer rekommenderade i 

 engelska trädgårdsliteraturen, nämligen uti Paxton's »Magazine of Botany», vol. II, sid. 158, der 

 det heter: »From the constancy of one or l\vo colours in some of the varieties of Pansy, from 

 their lowness of growth, tendency to spread, capacity for blooming early and long, and their ex- 

 treme showiness, Mr. Edwards, gardener to his grace the Duke of Devonshire, at Chiswick, has 

 selected a few sorts for furnishing the flower beds, and as we have repeatedly been pleased by 

 their appearance, we think it will be worth while to make the plan public, and explain how and 

 on what particular sorts it is rendered most successful.» — »The varieties which Mr. Edwards linds 

 most suitable for this treatment are not distinguished by any names. They are merely known by 

 their flowers : — thus, there is a påle, slaty-blue sort, and one with yellow flowers, another with 

 purple, a fourth with whitish blossoms, and so forth. It matters not, in fact, what particular va- 

 rieties are used, so that they be of a good showy character, and have flowers of one colour, or 

 flowers in which one colour greatly predominates.» Hvad som då föreslogs utan att vinna allmän- 

 hetens bifall, har några årtionden senare upptagits och vunnit tillämpning i mycket stor om- 

 fattning. 



2 ) Bilden är hemtad från en tafla i svarttryck af E. Bekary i Erfurt 1882. 



