V. B. WITTKOCK, DF. ODLADE PENSÉERNAS HISTORIA. 



SI 



Uti »Vilmorins Blumen- 

 gärtnerei» 3:dje upplagan, sid. 

 94 omnämnes en dubbelblom- 

 mig, hvit pensé från R. J. Far- 

 guhar i Boston uti Massachu- 

 setts. Enligt »Gartenflora» 1889, 

 sid. 245 skall den höra till de 

 s. k. halftyllda, hos hvilka blott 

 ståndarne öfvergått till kronblad. 



Dessa äro de bidrag till 

 de odlade penséernas historia 

 uti olika länder, som jag lyckats 

 finna i den mig tillgängliga bo- 

 taniska och hortikultur-litera- 

 turen. De resultat i afseende 

 på penséernas härstamning, som 

 framgå ur dessa bidrag synas 

 mig vara följande. 



i6:de, I7:de och i8:de 

 århundradenas penséer härstam- 

 ma nästan alla direkt från Viola 

 tritolor L. De äro i sjelfva 

 verket knappast något annat 

 än vilda V. tricolor-former, som 

 på grund af sin naturliga skön- 

 het i oförändradt skick intagits 



såsom prydnadsblommor uti trädgårdarne. På några få ställen, särdeles i Tysk- 

 land och i England, odlades penséer, som härledde sig från kontinentens / 'iola 

 lutea Huds. B grandiflora L., Vill. eller Britanniens V. lutea Huds. f. genuina ; 

 men äfven dessa V. lutea-penséer synas i intet nämnvärdt hafva skiljt sig från 

 de vilda formerna af sin stamart. i6:de, i/ide och 

 i8:de århundradena skulle derföre uti penséernas historia 

 kunna benämnas natur-penséernas tidehvarf. 



Det I9:de århundradet deremot skulle med skäl 

 kunna kallas de förädlade penséernas tidehvarf. 

 Trädgårdarnes penséer äro nu ej längre lika sina 

 vilda stamförvandter. De utgöras alltigenom af för- 

 ädlade former, blandningsformer af mycket vexlande 

 ursprung. De hafva uppstått — och uppstå fortfarande 

 — genom menniskans afsigtliga inverkan på en del 

 violer af /nVo/oz-gruppen (sektionen Melanium DC), 

 hvilka af naturen ega en synnerligen plastisk och äfven 

 i det fria i hög grad varierande beskaffenhet. 



Tre vägar — som dock delvis sammanfalla — 

 hafva af pensé-förädlarne inslagits. 1:0 hafva Violer 



Lyngen (69° 36' n. br.). 

 (Wittmack), 1894. 

 Bild 52. 



F. C. Schübeier 



"Otlilie von Menlzingen". 



A. Knapper, 1865. 



Bild 53. 



