Sé 



ACTA HORTI BERGIAX1. 



Viola altaica Pall.,Ker. 



Regel's "Gartenflora" 1882 



Bild 66. 



Lge, är äfven känd l ). En bild af en lilablå V. cornuta-blomma lcmnas här 

 efter exemplar odlade i Bergielunds botaniska trädgård. Äfven hos denna art 

 är honungsfläcken gul, ehuru temligen svagt. Honungsstrecken äro likaså tem- 

 ligen svaga. 



Viola calcarala L. synes hafva större variationsförmåga än föregående art. 

 Hon uppträder ej blott violett- och hvitblommig, utan äfven gulblommig (var. 

 Zoysii Wulf.) Honungsfläcken är lifligt gul och honungsstrecken mörkvioletta. 

 V. calcarata liknar till växtsätt V. altaica Ker och är så- 

 lunda kraftigt perenn. Bilden 68 å följande sida är utförd 

 efter exemplar, som odlas i Bergielunds botaniska träd- 

 gård. Blommans färg är lifligt lila-violett. Bilden 

 69 visar blomman hos V. calcarata L. var. Zoysii 

 Wulf, efter Reichenbachs »Icones florae Germanica; 

 et Helveticas , vol. 3, tafl. 18. 



Om den dubiösa Viola strida Dicksons & C:o 

 har jag intet att tillägga, till hvad ofvan (sid. 40) 

 blifvit sagdt. 



Sedan vi genom dessa undersökningar vunnit 

 en något närmare kännedom om omfånget af pensé- 

 moderarternas formkrets, skola vi nu se till, i hvilka 

 afseenden nutidens penséer afvika från sina stamarter. 

 Yi finna då, att afvikelserna väsentligen beträffa 

 blommorna, och att de lämpligen kunna sammanföras under följande tre kate- 

 gorier, nämligen 1:0 afvikelser i afseende på blommornas storlek, 2:0 i afse- 

 ende på deras form, 3:0 i afseende på deras färg. 



Hvad för det första blommornas storlek beträf- 



^^i T\ fai är del påtagligt, att penséerna i detta afseende 



ra|A * «H v 'da öfverträffa alla sina moderarter. De mest stor- 



^Uu^Br blommiga af dessa äro Viola lutea Huds. var. grandi- 



\ flora L., Vill. och /'. altaica Pall., Ker. Blommans 



^^^^5j^^^^^ längd kan hos dessa till 1 ! och bredden till 



(■ 9& nära 4 centimeter. Hos penséerna af de storblommiga 



B^tiSP racerna — t. ex. »Cassier och »Trimardeau — träffa 



i, I vi blommor af fullt 10 centimeters diameter så väl i 



v w_.~' afseende på bredd som längd. Penséer*med blommor 



af de dimensioner, som strax här ofvan uppgåfvos 



såsom de allra högsta för moderarterna, räknas afgjordt 



till de mest småblommiga. 



I afseende på formen är pensé-blommans starkast 

 i ögonen fallande egenskap den, att dess tvärdiameter 

 i allmänhet är ungefär lika stor som dess längddiameter. Hos moderarterna 

 äter äro blommorna regelmessigt betydligt mycket längre än breda. Pensé- 

 blommans så stora tvärdiameter beror på en stark utveckling särskildt af de 

 mellersta kronbladen. Det händer ej sällan, att dessa blad äro pensé-blom- 

 mans största; något som aldrig är förhållandet hos moderarterna. 



Viola cornuta L. cult. in 



Hort. Bergian. 1894. 



Bild 67. 



') M. Willkomm & J. Lange. Prodomus Flora? Hispanica?. Vol. 3, sid. 700. Stuttgart 



