58 ACTA HORT! BERGIANL BAND 2. NIO J. 



nyans ' ), H vårföre den violetta färgen under alla omständigheter så ihärdigt håller 

 sig qvar på detta lilla område är ej lätt att säga. Sannolikt torde vara, att 

 den tjenstgör såsom något slags skydd för den uti sporrens yttre del förvarade 

 honungsvätskan. 



Till sist må vi kasta en blick framåt, för att se till, hvilka uppgifter som 

 under den närmaste framtiden kunna anses föreligga till lösning för pensé-förädlarne. 

 Främst bland dessa uppgifter ställa vi den att förvandla penséerna från 

 en- (eller två-) åriga växter till fleråriga. Ett erkännansvärdt steg i denna 

 riktning har redan blifvit taget af de engelska och skottska pensé-förädlarne, 

 i det att de med godt resultat användt den fleråriga Viola cornuta L. till hybridi- 

 sering med trädgårds-penséer. Men mycket mera återstår otvifvelaktigt att här 

 göra. De Viola-arter som främst torde böra komma i åtanka för användning 

 vid pensé-hybridisering äro V. calcarata L. och V. altaica Ker. Båda hafva 

 nämligen ett synnerligen kraftigt perennerande stamsystem, båda hafva derjemte 

 särdeles stora och vackra blommor, och båda låta sig utan svårighet odla i 

 våra trädgårdar. En annan art som äfven förtjenar att komma till använd- 

 ning är den på senare tider från Balkan-halfön i trädgår- 

 darne införda Viola declinata Waldst. & Kit. * latisepala 

 Wettst. År 1889 erhöllo vi arten genom frön hemförda 

 af docenten S. Murbeck från Bosniens fjälltrakter; och 

 allt ifrån den tiden har denna vackra växt blomstrat och 

 förökat sig i Bergielunds botaniska trädgård yppigare och 

 rikligare än någon annan Viola-art -'). Vidstående bild visar 

 en blomma af Viola declinata Waldst. & Kit. * declinata 

 Wettst. Dess hufvudfärg är rödviolett. 



Näst efter uppgiften att göra penséerna perenna, 

 anse vi böra ställas sträfvandet efter att åstadkomma frö- 



V iola declinata W.& K. , ... ,. , , ■• j r 11 . t^,. j 



», .. , ,,, ., , .. beständighet hos de mera värdefulla sorterna. Ett dy- 



latisepala Wettst. eult. fa J 



in Hort. Ber^ian. 1800 1'kt sträfvande har under de sista årtiondena flerstädes fram- 



Bild 70. trädt och äfven lemnat rätt afsevärda resultat, i synnerhet 



hvad beträffar de enfärgade pensé-sorterna; men ofantligt 



mycket återstår ännu att göra, för att få talrika, vackra, men i hög grad 



variabla sorter till fröbeständiga racer. 



Ej litet har af Britanniens pensé-förädlare på senare tider blifvit gjordt 



för att öka penséens tjuskraft genom att förskaffa den vällukt jemte skönhet; 



men genom ännu mer utsträckt användning af de välluktande fjällviolerna Viola 



cornuta L. och V. lutea Huds. var. grandiflora L., Vill. vid hybridisering kan 



tvifvelsutan ännu mycket mera uträttas på detta område. 



En uppgift, som vi — sannolikt i motsats till de allra flesta pensé-odlare 



— anse vara synnerligen beaktansvärd, är den, att skaffa större omvexling åt 



penséerna i afseende på blomkronans form. Pensé-förädlarne hafva sedan 



60 år tillbaka nästan alla ifrigt bemödat sig att göra penséernas blomkronor 



'J Såväl i afseende på honungsfläckens som sporrens färg öfveiensstämma penséerna sålunda 

 med Viola tricolor L.; jfr. ofvan sid. 55. 



2 ) Närmare om Viola declinata Waldst. & Kit. * latisepala Wettst., se mina »Viola-studier I» 

 (Act. Hort. Berg. Bd II. N:o 1). 



