6 ACTA HORTI BERGlAXl. BAND I. \:0 I. 



Det återstår oss nu att yttra oss om Bekgii verksamhet på botanikens och 

 Iiortikultiu-ejis områden, och detta något utförhgare, då denna verksamhet just 

 var den, som föranledde tillkomsten af den institution, hvars historia vi före- 

 tagit oss att skildra. 



Under sin ynglinga- och mannaålder agnade Bergius det mesta af sin le- 

 diga tid åt sin älsklingsvetenskap, botaniken. Sin vidsträckta praktik och många 

 embetsmannagöromål till trots medhann han att författa ett rätt betydligt antal 

 botaniska skrifter '). Främst bland dessa må nämnas »Planta: Capenses» -), ett 

 arbete som grundade sig på en af f. d. direktören vid ostindiska kompaniet, 

 Michael Grubb hemförd och till Bergius förärad växtsamling från Afrikas syd- 

 spets. Detta arbete, en volym på 402 sidor, är ett grundläggande arbete för 

 kännedomen om den så egendomliga Kapska floran. I detsamma uppställer 

 Bergius 14 nya slägten och af dessa erkännas fortfarande 10 ^) af vetenskapen 

 som naturliga och välgrundade. De nybeskrifna arterna äro fler än 130. Tio 

 af dessa äro naturtroget af bildade uti vackra kopparstick. — Ar 1768 upp- 

 ställde Bergius uti Vetenskaps-Akademiens Handlingar ett svenskt växtslägte, 

 nytt för vetenskapen, nämligen det intressanta Plantaginé-slägtet Littorella. Hans 

 öfriga botaniska arbeten behandla mestadels utomeuropeiska växter, och ett ej 

 ringa antal af desamma äro offentliggjorda uti utländska lärde sällskapers handlingar. 



Denna Bergii botaniska författareverksamhet gjorde honom på ett beröm- 

 ligt sätt känd äfven långt utom fosterlandets landamären, och talrika voro de 

 utländska lärda samfund som kallade honom till sin ledamot. Af Svenska Veten- 

 skaps-Akademien hade Bergius blifvit medlem redan 1758, då han d. 20 Aug. 

 intog sitt rum med ett om synnerligt stor beläsenhet vittnande »Inträdes-Tal, 

 om Stockholm för 200 år se'n, och Stockholm nu för tiden, i anseende til handel, 

 och vetenskaper, särdeles den medicinska.» *) Såsom en vetenskaplig utmärkelse 

 — och den ej bland de minsta — må anses, att Linné förevigade hans namn 

 inom Floras rike genom att efter honom benämna ett nytt växtslägte, det tro- 

 piska Elatinacé slägtet Bergia *). 



Det har redan bhfvit antydt, att Bergii håg tidigt nog riktades åt den 

 srren af den använda botaniken, som man benämner hortikulturen. Och denna 



') En förteckning öfver Bergii utgifna skriittr linnes i Olof Swartz' ofvan citerade 

 sÅminnelsetal», sid. 20 — 24 och en ännu fullständigare uti Sackléns ofvan omnämnda biografi. 

 Hela antalet utgör 81, och af dessa behandla nära en tredjedel botaniska ämnen. 



-) Fullständiga titeln är: iPlantce Capenses. Descriptiones Plantarum ex Capitc Bona.- Spci 

 cum difterentiis specificis, nominibus trivialibus et sj-nonymis auctorum justis. Secunduni Systema 

 Sexuale ex autopsia concinnavit atque solicite digessit Petrus Joxas Bergils Cum tabulis leneis..- 

 StockholmiK, 1767. 



^) Dessa äro Dilalris (Hsmodoracea;), Thamnocortus (Restiaces), Disa (Orchidea;), Colpoon 

 och Gnihbia (Santalacea;), Aidax (Protcacea;), Melasma (Personata;), Stilbc (Verbenacea;), Cypliia 

 (Campanulacea;) samt Lidhrkia (Composita;). — Jfr Bentham et Hocker. Genera Plantarum. 

 Lond. 1862— 1883. 



■") Detta tal, efteråt tillökt med talrika anmärkningar, hufvudsakligen af biografiskt inne- 

 håll, gifver oss intet mindre än en svensk läkare- och apotekare-historia från Gustaf Wasas dagar 

 till Bergii tid. Tryckt bildar det en volym på 270 sidor. 



') Uti i.e. v. LiXNÉ. Mantissa Plantarum altera Genenun cditionis VI et Specierum edi 

 tionis II. Holmia; 1771.» . Sid. 152. 



