10 ACTA HORTI BERGIANI. BAND I. N:0 I. 



för Stadgas, skall disponeras, hvilket ock var hans aldra yttersta vilja på dess 

 sista sotesäng. Jag har ock all laglig makt och frihet at göra denna dispo- 

 sition, sedan jag, genom ett oss emellan uprättadt testamentum reciprocum af 

 d. 3 Decembr. 1762, blifvit laglig och full ägare af min sal. Broders Banco 

 Commissariens Herr Bengt Bergii andel i vårt gemensamma bo». — Att ett 

 par sidor här egnas ät skildringen äfven af bankokommissarien Bengt Bergii 

 lif och verksamhet torde under sådana förhållanden få anses åtminstone till- 

 låtligt. ») 



Bankokommissarien Bengt Bergius föddes d. 2 Sept. 1723 på Lifvereds 

 sätesgård i Vestergötland. der hans fader då var häradshöfding öfver Väne, 

 Ale, Bjerke, Flundre och Vätle. härader. Han genomgick gymnasium i Vexiö 

 och blef student i Lund år 1741. Här riktade han, efter någon tvekan mellan 

 den juridiska och den filosofiska fakulteten, sina studier åt den sistnämnda fa- 

 kultetens humanistiska ämnen. Historien, i hvilken han hade fördelen af pro- 

 fessor Sven Brings (sedermera adlad Lagerbring) undervisning, blef snart hans 

 älsklingsstudium. Redan nu trädde den särskilda begåfning i dagen, som med 

 tiden skulle göra Bengt B. till en af vårt lands flitigaste arkivforskare. Redan 

 nu började han att samla och med den yttersta noggranhet afskrifva äldre och 

 nyare historiska handlingar, härtill varmt uppmuntrad af sin nyss nämnde lärare. 

 Aren 1744 och 1745 disputerade han under Brings presidium med en diger 

 afhandling i tvä delar, »De titulis Principum gcneratim, et Suionia; Regum spe- 

 ciatim» samt vann sistnämnda år den akademiska lagren. År 1747 blef han 

 förordnad till Magister Docens uti Historien vid universitetet. 



Då någon utsigt till att inom ej allt för lång tid erhålla lönad befattning 

 vid Lunds universitet icke förefanns, lemnade Bengt Bergius delta universitet 

 år 1749, för att följa sin broder Peter Jonas till Upsala. Då äfven der ut- 

 sigterna till befordran befunnos lika mörka och samma förhållande visade sig 

 ega rum äfven vid Abo universitet, beslöt han att slå sig ned i Stockholm, 

 der han sökte och vann tillträde till Riks- och Antiqvitets-Arkiverna. Såsom 

 en frukt af sina arkivforskningar utgaf han åren 1753 — 1755, i fyra delar, en 

 rikhaltig samling af historiska dokument under titel »Nytt förråd af äldre och 

 nyare Handlingar rörande Nordiska Historien». Då emellertid detta författare- 

 skap ej var af beskaftenhet att bereda någon nämnvärd inkomst, försökte han 

 att tillvinna sig den läsande publikens ynnest — och dymedelst äfven inkomster 

 — genom att samla och utgifva otryckta vitterhetsarbeten (smärre skaldestycken 

 af v. Dalin m. fl.), anekdoter och dylikt. Detta lyckades, ekonomiskt sedt, 

 bättre. Såväl hans »Småsaker till nöje och tidsfördrif» som hans senare ut- 

 gifna samling med titeln »Allahanda» köptes och lästes med begärlighet. Tid- 

 tals måste han dock, för utkomstens skull, åtaga sig information i enskilda hus. 



Ar 1755 inträdde för Bengt Bergius en vändning till det bättre på det 

 ekonomiska området, i det att han då flyttade tillsamman med sin året förut 

 till Stockholm anlände, yngste broder Peter Jonas Bergius, som med glädje 



') Till gnind för denna skildring ligger i väsentlig mån Anders Schönbergs »Amin- 

 nelse-Tal öfver Kongl. Vetenskaps Academiens framlidne ledamot Banco Commissarien Högädle 

 Herr Bengt Bergius. Hållet, för Kongl. Vetenskaps Academien, d. 23 Nov, 1785.» 



