14 ACTA HORTI BERGIANI. BAND I. NIO I. 



herbariet, neinligen danske missionsläkaren i Ostindien J. G. König, fransmännen 

 botaniska resanden dr. Ph. Commerson, professor A. Gouan, abbé P. A. PouR- 

 RET, akademi-direktören J. F. Seguier, botaniska resanden marinkommissarien 

 P. Sonnerat, kgl. trädgärdsdirektören A. Thouin; holländaren professor E. 

 Sandifort; ryssen professor P. S. Pallas; schweizarne pastor J. Dick, pro- 

 fessor Alb. von Haller; spaniorerna professor A. Capdevila, botaniska rasan- 

 den J. C. MuTis, trädgårdsprefekten C. G. Ortega; och tyskarne kgl. bota- 

 nikern F. Ehrhart, samt professorerne J. A. Murray, J. F. Pott, och J. C. D. 

 Schreber. 



Rikast representerad är — såsom man ju kunde vänta — den kapska 

 floran. Förutom af Michael Grubbs ofvan omtalta samling, som ligger till 

 grund för P. J. Bergii arbete »Plantse capenses» företrädes denna flora af växter 

 hemförda af Thunberg (ett mycket stort antal), af Bladh, Blom, Ekeberg, 

 HoRNSTEDT, OLDENBURG, Sparrman och Wänm.\n. Äfven af nordafrikanska växter 

 egar herbariet ett ej ringa antal, härstammande från Rothmans (Tripolis) och 

 HASSELauiSTS (Egypten) samlingar. Näst Afrika kommer i ordningen Amerika 

 genom isynnerhet Rolanders (Surinam) i), Pihls (Panama), Wrangels (Norra 

 Amerika), Kjellmans (Nya England) samt allra mest Swartz' (Västindien) rika 

 bidrag. Asien representeras af Thunberg (Japan, Java, Ceylon), Ekeberg (Kina och 

 Kochinkina), Hasselquist (Syrien och Palestina), König (Ostindien), Lax.man och 

 Pallas (Sibirien), Osbeck och Wänman (Kina) m. fl. Australien företrädes 

 nästan endast af Sparrmans samling (från Nya Zeeland). Inom Europa är södra 

 Frankrike (inklus. Pyrenéerna) genom Gouans rika sändningar jemförelsevis 

 bäst representeradt. Den svenska floran är deremot temligen klent företrädd ; 

 den har att uppvisa vä.xter samlade af Bergius sjelf (på Gotland samt i Stock- 

 holms- och . Upsalatrakten), af A. Afzelius (ej få mossor, lafvar och .svampar), 

 HoLLSTEN (Lappland), Lidbeck (Skåne), Osbeck (Halland), Solander (Vester- 

 botten och Lappland), Wendt (Gotland och Öland), m. fl. 



Hvad som gifver det Bergianska herbariet ett bestående värde är det stora 

 antal originalexemplar det innehåller, ej blott af Bergius sjelf utan äfven af 

 Swartz och Thunberg. Originalexemplar från andra författare — ehuru till 

 mindre antal — förekomma äfven, t. ex. från Wahlenberg fCarex-arter) samt 

 Wikström (Passeri/ia-arter). 



Jordegendomen, som omfattade gärdarnc n:o iio och iii vid Karl- 

 bergs-alléen och som enligt testators föreskrift skulle benämnas Bergielund, hade 

 an rymd af 14 tunnland 27^0- kappland, d. v. s. något mer än 7 hektar. 

 [Jemför här och framgent vid beskrifningen af egendomen den afhandlingcn 

 vidfogade kartan I, som är en till half storlek förminskad kopia af dan karta 

 som stadsingeniör H. von der Burg år 1792 upprättade för K. Vetenskaps- 



') Af anteckningar i herbariet framgår, att Bergius, sannolikt mot slutet af 1760-talet, 

 varit S}'sselsatt med en omfattande vetenskaplig bearbetning af de Rolanderska Surinam-växterna. 

 Åtskilliga af dem äro i herbariet hänförda till nya, af Bergius uppställda slägten. Säsom exem- 

 pel på de namn han valt för dessa (opublicerade) slägten må anföras Belocarpus, latrops, och 

 Tetracista. — Uti »K. Vetenskaps-Akademiens Handlingar« år 1765 beskref Bergius ett nytt 

 Graminé-slägte Sckria med två arter samt uti »Acta Helvetica» vol. 7 år 1772 tre nya Graminé- 

 arter och en Piper-art, allt ur Rolamders Surinam-samlingar. 



