v. B. WITTROCK, BHRGIANSKA STIFTHLSENS IIlSTORrA. 21 



Bland de pligter, som föreståndareskapct för Bergianska stiftelsen medförde, 

 intresserade professor Wikström sig" särskildt för åliggandet att vårda och öka 

 det Bergianska herbariet. Talrika utländska växter odlades af honom i Bergianska 

 trädgården (särdeles under åren 1840 — 1844), för att tillvaratagas för herbariet. 

 Likaså riktade han herbariet med ej få främmande växter, odlade i Svenska 

 trädgårdsföreningens trädgård 1). Spontana exotiska växter erhöll han från Rob. 

 Brown (isynnerhet Epacridéer från Nya Holland och Van Diemens land), frän 

 J. E. FoKSSTRÖM (vestindiska) samt från J. Medenborg (turkiska). Talrika svenska 

 botanister lemnade pä hans tillskyndelse bidrag från olika delar af vår land; 

 sä N. J. Andersson (från Stockholmstrakten), A. Ahlquist och G. Sjöstrand 

 (från Öland), L. L. L.estadius (från Vesterbotten och Lappland), N. och C. 

 Lagerheim (från Halland och Vestergötland), J. P. Rosén (från Gotland), J. Åker- 

 man (från Skåne), m. fl. 



Såsom ofvan blifvit nämndt, afgick trädgårdsmästare Forsberg från arren- 

 det af Bergianska trädgården år 1820. Det öfvertogs dä af kamrer O. Brogren, 

 som innehade det blott en kort tid. Redan år 1822 öfverflyttades arrendet på 

 trädgärd,smästaren Anders Lundström, som — efter hvad det vill synas — 

 skött trädgården äfven under den tid Brogren stått antecknad som arrendator. 

 Uti A. Lundström erhöll Bergianska stiftelsen en särdeles duglig trädgärds- 

 mästare, som stiftelsen hade lyckan att få behålla ända till år 1860. Bland 

 de framsteg trädgården under Lundströms tid hade att uppvisa må främst 

 nämnas, att föreskriften i Bergianska testamentet att stora och ansenliga träd- 

 skolor der skulle anläggas nu pä ett synnerligen berömvärdt sätt blef fullgjord. 

 Frän den Bergianska trädgården försägs under en lång följd af är en stor del 

 af Sverige med sitt behof af fruktträd, »park och slöjdeträn samt nyttiga 

 buskar» 2). I sammanhang med den vidgade trädskoleodlingen sammanslogos 

 åtskilliga af de många små qvarter, i hvilka trädgården hittills varit indelad, 

 med hvarandra till större land. Mycket förtjenstfull var Lundströms verksam- 

 het som fröodlare. Vissa år producerades i Bergianska trädgården af åtskilliga 

 sorter köksträdgärdsväxter så stora qvantiteter frön, att införseln utifrån väsent- 

 ligt minskades och fröpriserna ej obetydligt nedsattes. '^). Äfven på fruktdrif- 



sattes de flesta till tyska språket af professor J. Müller och C. F. Beilschmied. Åt Stockholms- 

 traktens flora egnade Wikström långvariga och noggranna forskningar. Resultatet af dessa 

 nedlade han uti det omfångsrika arbetet »Stockholms Flora, eller kort beskrifning af de vid 

 Stockhohn i vildt tillstånd förekommande växter. Med en inledning, innehållande en öiVersigt 

 af Stockholmstraktens natur-beskaffenhet. Förra delen. Jemte Charta öfver Stockhohiis omgifnin- 

 gar på en mils afstånd. Stockholm 1840.» Beträftande professor Wikströms öfriga botaniska ar- 

 beten torde vi få hänvisa till N. J. Anderssons biografi ölVer Johan Emanuel Wikström i 

 »Lefnadsteckningar öfver K. Svenska Vetenskaps-Akademiens Ledamöter. Band i, n:o 7. 



') Prof Wikström var en af stiftarne af Svenska Trädgårdsföreningen. 



=) Äfven till Finland ocli Ryssland gingo vid denna tid ej få trädskolealster från Bergian- 

 ska trädgården. 



^) I den af K. Vetenskaps-Akademiens »inspectores» öfver Bergianska stiftelsen, K. lifmedi- 

 kus M. AF PoNTiN och professor P. F. Wahlberg, för år 1836 afgifne inspektionsberättelsen 



