v. B. WITTROCK, BHRGIANSKA STIFTELSENS HISTORIA. 2^ 



intägt af trädgärden kunde påräknas, om i fråga varande inskränkande bestäm- 

 melser ändrades, så beslöt K. Vetenskaps-Akademien år 1873 att ingå till 

 Kongl. Maj:t med underdånig anhållan om ändring i de nämnde bestämmelserna. 

 Med bifall till denna anhållan förklarade Kongl. Maj:t d. 14 Mars nämnde år 

 K. Vetenskaps-Akademien berättigad att vid Bergianska trädgårdens utarrende- 

 rande lemna arrendator frihet att utan de inskränkningar som testamentet inne- 

 håller använda hälften af den öppna jorden till odHng af de växter han kunde 

 finna lönande. 



Sedan professor N. J. Andersson på grund af svår och långvarig sjuk- 

 dom begärt och erhållit afsked den 8 Okt. 1879, utsåg K. Vetenskaps-Akade- 

 mien den 12 Nov. 1879 till »Intendent för Naturhistoriska Riksmuseets Botaniska 

 Afdelning och Professor Bergianus» författaren af dessa rader. 



För att i den mån som Bergianska Stiftelsens dåvarande ringa tillgångar 

 det tilläto bringa till uppfyllelse professor Bergii uti testamentet uttalade önskan, 

 att studium botanicum genom denna inrättning måtte vinna en årlig tillväxt, 

 anordnades år 1881 ett litet område i närheten af professors-bostället till bota- 

 niskt försöksfält. A detta odlades dels intressantare svenska växter och dels 

 utländska växtformer af vissa grupper (exempelvis slägtet Linaria och familjen 

 Umbcllifer(z\ som gjordes till föremål för särskildt studium 1). 



Då Stockholm, Hksom flertalet af Europas stora städer, på 1870-talet började 

 tillväxa i betydligt större skala än förut, blef detta för Stockholms stadsfull- 

 mäktige en kraftigt manande anledning att vidtaga åtgärder för att reglera 

 byggnadsverksamheten särskildt uti de dittills obebyggda delarne af Stockholms 

 område. En stadsplan, som noggrant bestämde gatornas och öfriga offentliga 

 platsers läge (på Norrmalm ända ut till Karlberg och Albano), uppgjordes, och 

 blef denna plan af Kongl. Maj:t faststäld den 17 Okt. 1879. Enligt denna 

 stadsplan skulle Bergielund komma att genomskäras af fyra gator 2) på sådant 

 sätt, att egendomen sönderstyckades i sex skilda delar. Att egendomen häri- 

 genom skulle blifva fullständigt oanvändbar för det af testator med densamma 

 afsedda ändamål, låg i öppen dag. K. Vetenskaps-Akademien beslöt derföre 

 d. 7 Juni 1882 att ingå till Kongl. Maj;t med underdånig anhållan att få afyttra 

 Bergielund, mot förbindelse att i denna egendoms ställe åt Bergianska Stiftelsen 

 anskaffa annan, till godhet och storlek fullt motsvarande samt för ändamålet 

 tjenlig egendom, som af Kongl. Maj:t vunne godkännande. Till denna anhållan 

 gaf Kongl. Maj:t sitt bifall d. 28 Juli 1882. 



Det dröjde ej länge, innan underhandlingar om inköp af Bergielund för 

 Stockholms stads räkning blefvo af vederbörande myndighet inledda. K. Veten- 

 skapsAkademien hade sålunda giltig anledning att omedelbart vidtaga åtgärder 

 för att hafva en annan egendom i beredskap för den händelse, att försäljning 

 af Bergielund komme till stånd; vare sig detta skedde genom godvillig öfverens- 



') Från detta försöksfält öfverflyttades hösten 1885 de fleråriga arterna till Stiftelsens ny- 

 förvärfvade egendom Haga-Frescati och bildade der den första lilla brodden till den nya träd- 

 gårdens botaniska afdelning. 



^) Dessa gator bära namnen Helsingegatan, Sigtunagatan, Upsalagatan och Odengatan. 

 Den förstnämnda går just öfver den plats i trädgårdens nordöstra hörn, der manbyggnaden 

 var belägen. 



