v. B. WITTROCK, DE IIORTO BOTANICO BERGIANO. 1 3 



erhållit plats. Ät den stora massan af Sa /i. v- (ormer är rymlig plats tillmätt 

 omedelbart öster om monokotyledon-dammen, bakom det under byggnad varande 

 stora fjällväxtpartiet. Här är också platsen för almfamiljen {Ulinacca). 



Pä grund af lokala förhållanden har på detta ställe ett afbrott måst ske 

 i växtsystemets kedja, i det att området närmast bortom Ulmace^E är anslaget 

 till de träd- och buskartade formerna af Rosacece (Spir<-Bje dock undantagna). 



rå södra sidan af framkörsvägen fortsätter dikotyledonernas system dels 

 med Ranunculacece och dels med Vaginales i) (= PolygonacetE.) Till Ranun- 

 culaceerna sluta sig Bcrberidew, Rhccades (= Papaveraceje), Fumariacece och 

 SiUqitosie (= CruciferEe). Till Vaginales åter OleracecB (= Chenopodiacejc etc), 

 Caryopliyllcce (= Silenacere etc.) och Portiilacacece . 



Bortom Siliquosse vidtaga Cistiflora; (Resedacece, Cistcce, Hypcriccce etc.^ 

 Längst bort i trädgärdens sydöstra hörn hafva Malvacece, Tiliacece och Grnina- 

 Ics sin plats. Vänder man nu mot vester, träffar man RittacecE, Sapindacea; 

 (Aisculus), Accracea:, Lythrariccs och Onag7-ariece till venster, samt Rhainnece, 

 Eiiphorbiacca, UmbellatcB och Conicce till höger. Derefter vidtaga — söder om 

 spaliermuren, på kartan angifven af siftVan 11 — Succideiitcc och Saxifragaccce 

 (incl. Ribcs etc.) och vester om dem de örtartade Rosacea: (med tillägg af de 

 buskformiga SpircBiE). De frikronbladiga dikotyledonerna finna här sin afslutning 

 med sina högsta former, Papilioiiacccc^ af hvilka en del äro placerade pä det 

 särskilda område, som bhfvit tillmätt den biologiska gruppen klätterväxter 

 (pä kartan betecknadt med siffran 10). 



De samkronbladiga dikotyledonernas formserier börja — söder om Papilio- 

 nacea; — med Plunibaginea och Primulacece. 2) Bredvid dem åt öster äro 

 placerade Contortce och Sepiariß (= Oleacea;). På södra och vestra sidan 

 åter finna vi Polemoniacecs, Convolvulacea;, Luridte (^ Solanaceee) och Asperi- 

 folia (= Boragineas). Derefter vidtaga, norr om dikotyledon-dammen, Verti- 

 cillatx (= Labiatse) och Personata. Så träfta \'i Campamdacej;, StcllaLe (Gali- 

 acece) och Dipsaceee; och till sist finna vi de samkronbladiges högsta former 

 Coinpositw, förlagda till ett vidsträckt område nordvest om dikotyledon-dammen, 

 helt nära intill Brunnsviken. Nyutphccacew, Lcntibularicce och andra dikotyledona 

 vattenväxter skola erhålla plats i den under gräfning varande dikotyledon- 

 dammen. 



Om man företager en rundpromenad genom trädgården med ångbåtsbryggan 

 till utgäng,spunkt och dervid tager vägen först åt norr, derefter åt öster, sä åt 

 söder och sist åt vester, träffar man främst de lägsta fanerogamerna, gymno- 

 spermerna, och derefter dikotyledonerna, de lägre först och de högre senare. 

 Dä man hunnit de högsta, Composita;, befinner man sig åter strax i närheten 

 af ångbåtsbryggan, fastän pä dess södra sida. 



den ståtliga Douglas-granen, med hvilken den ofta viixer blandad. Till jcmförelse må nämnas, 

 att vårt mest högvuxna träd, den vanliga granen, i sina mest högresta exemplar uår upp till 45 

 meters höjd. 



') Enligt prioritetsgrundsatsen användas här Linxés benämningar på de naturliga växt- 

 ordningarna. Inom parentes äro tillfogade de allmännare I;ända, yngre. 



-) Bicoriies, som i allmänhet behöfva mera fuktighet samt jordmån af särsldldt slag, äro 

 förlagda till det lågt liggande området söder om dikotyledon-dammen. 



