I» ACTA HORTl BERGIANI. BAND I. NIO 2. 



växter finnas liär; så AUiinii iirsinitvi L., Carcx moiitana L., Festuca gigantea 

 L., BracJiypodiinn silvaticum (Huds.), Lunaria rediviva L., Dentaria bidbifera 

 L., Stellaria holostea L., Circcea luietiana L., Sanicula europica L., Vicia dume- 

 toriini L., Lysimachia ncmormn L., Ajiiga reptaiis L., Lamiuui Galeobdolon 

 (L.) med många flera. 



De svenska barrskogsväxterna hafva sin plats uti tallskogen mellan 

 halföns högsta topp och skogsdammen; (på kartan är området betecknadt med 

 . siffran 5). Hedersplatsen bland dessa växter intager, som billigt är, Lin/uea 

 borealis L. Af de öfriga må nämnas Pyrola umbellata L. och cJdorantha Sw. 

 m. fl. arter, Tricntalis eiiropcca L. (äfven formen med ljust rosenröda blom- 

 mor), Leduni palustre L.., Vacdfduvi-artema. samt Habenaria viridis (L.). 



För fjällväxter är sedan ett par år tillbaka under anläggning ett om- 

 fattande parti, beläget norr om framkörsvägen. Det kommer, såsom kartan ut- 

 visar, att utgöras af följande afdelningar: i:o en för växter från Skandina- 

 viens fjäll; 2:0 en för Central Europas alper; 3:0 en för Pyrenéerna och 

 Apenninerna, 4:0 en för Karpaterna och Balkanhalföns fjäll, 5:0 en för Kaukasus, 

 6:0 en för Himalaja och Turkestans fjäll, 7:0 en för Altai samt 8;o en för 

 Norra Amerikas fjäll. I planen ingår, att hvarje afdelning skall utgöras af ett 

 särskildt bergparti, som efterbildar någon bekant bergtopp från det fjällsystem, 

 hvars flora der skall framställas. För de Skandinaviska och amerikanska fjäll- 

 partien är sjelfva stommen nu uppförd. ') Det förra är uppfördt efter mönster 

 af Vallispiken i Lule lappmark, och det senare efter Mount Tacoma i staten 

 Washington i Förenta Staternas nordvestra del. Det skandinaviska fjället har 

 nu en höjd af 10 meter öfver Brunnsviken. Af de öfriga fjällpartien komma 

 Alperna, Kaukasus och Flimalaja att blifva ej obetydligt högre. Trädgårdens 

 fjällväxter äro tills vidare placerade på flere skiljda ställen. Största antalet 

 finnes pä ett område, som omfattar halföns högsta punkt samt sluttningarna 

 söder och öster om denna. På kartan är detta område betecknadt med siflVan 6. 



£n skarp motsats till högfjällens, mestadels af låga, ofta dynformigt ned- 

 tryckta växter bestående vegetation bildar grässteppen med sina högresta, 

 ståtliga, till skydd mot torkan ofta gråludna örtformer. Såsom ofvan i förbi- 

 gående blifvit nämndt, finnas stepper af flere olika slag. Det slag af stepp, 

 hvars vegetation i Bergianska trädgården bringas till åskådning, är fjädergräs- 

 [Stipa) steppen, hvilken, såsom bekant, upptager en betydlig del af södra Ryss- 

 lands rika »svarta jord». Hufvudmassan af vegetationen bildas af den äfven 

 hos oss — ehuru ytterst sällsynt — förekommande Stipa pemiata L. Jemte denna 

 träffas, der jorden är mera lerhaltig, ett annat fjädergräs nemligen 5. capillata L. 

 Föröfrigt sammansättes vegetationen hufvudsakligen af högvuxna Compositéer, 

 exempelvis Cnicus-, Echinops-, Inula- och Centaurea arter, samt präktiga Papi- 

 lionaceer sädana som Astragalus vulpinus Wilid. och A. sulcatus L. m. fl., 

 Coronilla varia L., Lathyrus heterophyllus L. och Oxytropis pilosa (L.). Bland 

 öfriga här representerade steppväxter må nämnas Iris graminea L., I. sibirica L. 



') Ofvanpå denna af sten uppförda stomme skall läggas först ett lager af lera och derpå 

 ett annat af ändamålsenlig mj'llblandning. I dessa jordlager skola inpassas stenar af lämplig 

 form och storlek, för att gifva fjället sin karaktär. 



