22 ACTA HORTI BERGIANI. BAND I. N:0 2. 



tionerna, säger sig sjelft. Äfven enskilda personer, som på botaniskt sätt sköta 

 sina trädgårdar, kunna blifva deltagare i detta byte. För närvarande är detta 

 fallet med en engelsman (bosatt i Italien), en schweizare, en tysk och en 

 österrikare. På detta . sätt kunna massor af växtfrön årligen med lätthet er- 

 hållas. Detta är i fråga varande inrättnings högst erkännansvärda, ljusa sida. 

 Men hvarje sak har sin skuggsida; så ock denna. När man nemligen nu sår 

 dessa talrika frösorter, hvar och en ordentligt betecknad med sitt botaniska 

 namn, väntar man sig, billigt nog, att man verkligen skall få se den växt, som 

 det på frökapseln skrifna latinska namnet angifver. Men här kommer missräk- 

 ningen. Icke ens hälften af de från Europas botaniska institutioner 

 erhållna frösorterna hafva visat sig vara riktigt bestämda. I stället 

 för sällsynta och intressanta växtformer, som man väntat sig,_ erhåller man 

 mycket ofta de allra mest alldagliga. I andra fall erhåller man helt visst rätt 

 intresseväckande former, men alldeles ej de, som de påskrifna latinska namnen 

 angifva. Det blir då för trädgårdens vetenskapliga stab en uppgift att söka 

 utfinna, hvilka bland all verldens växtformer dessa månde vara. Och att denna 

 uppgift ej är lätt — utan i mänga fall högst besvärlig och tidsödande — det 

 in.ser hvar och en utan svårighet, som erinrar sig, att den som skall utföra 

 bestämningen har ingen kännedom om växtens hemland och vet sålunda alls 

 intet om i hvilket lands botaniska litteratur han bör söka växten i fråga. Men 

 nog nu härom. Vid ett annat tillfälle torde jag något utförligare återkomma 

 till detta — man må väl säga — förvånande förhållande. 



Då jag nu slutar denna lilla redogörelse för uppkomsten och utvecklingen 

 af Bergielunds botaniska trädgård, känner jag det som en angenäm pligt att 

 uttala ett hjertligt tack till alla dem, som jemte mig hafva egnat arbete åt 

 denna unga institution och dervid i främsta rummet till följande män, som efter 

 hvarandra varit assi.stenter vid trädgården, nemligen lektor C. A. M. Lindman, 

 den för tidigt Irån vetenskapen bortryckte grefve H. F. G. Strömfelt, lektor 

 L. A. Nilsson, doktor H. O. Juel och amanuens H. Dahlstedt, samt de 

 män, som under de gångna sex åren varit trädgårdsmästare vid Bergianska 

 stiftelsens praktiska afdelning, nemligen herrar E. J. Eriksson och N. H. 

 Lindström. 



