H. O. JUEL, DE I-LORIBUS VF.RONICARUM. II 



Då emellertid, såvidt jag vet, ingen annuell Vcromca--ä.\-\. visar någon påtaglig 

 slagtskap med några bland de perenna, så tror jag, att det är naturligare 

 att följa Grisebach, som sönderdelar denna grupp i afdelningarne Eiiveronica 

 och Alsinebe, den senare omfattande alla annuella arter inom slägtet. 



Euvcronica-zxX&xn2i fördela sig i en grupp med 5-nerviga kronor, omfattande 

 II af de undersökta arterna, samt en grupp af 3 arter med 4-nervig krona. 

 Bland den förra gruppen visa åtminstone en del arter en ganska påtaglig likhet 

 sinsemellan med afseende pä kronans byggnad. Vi finna nämligen en tydligt 

 förlängd kronpip hos följande arter: V. Kotschyaria Benth. (tafl. II, fig. 8), 

 capitata Royle (fig. 9), satur ej oides Vis. (fig. 10), alpina L. (fig. 15), densi- 

 flora Led. (fig. 16), mimmnlaria Gou. (fig. 17). Hos de öfriga arterna V. 

 lanosa Benth. (tafl. II, fig. 11), bellidioides L. (fig. 12), frutiadosa (L.) Wulf 

 (fig. 13), saxatilis Scop. (fig. 14) samt V. Poncs Gou. är en sådan förlängning 

 af kronpipen mindre märkbar. 



En annan för denna grupp utmärkande egenskap är förekomsten af 5 -fli- 

 kigt foder. För åtskilliga af arterna angifves detta förhållande i äldre beskrif- 

 ningar, men synes hafva fallit i glömska, då i allmänhet endast V. Teiicrium 

 L. och dess slägtingar uppgifvas såsom »pentasepalcB>^. De mig bekanta upp- 

 gifterna härom äro följande. I Ledebour's Flora Ahaica (Berlin 1829, Tom. i, 

 p. 35) uppgifves V. densiflora Led. hafva »calyx quinquepartitus; laciniis quatuor 

 subeequalibus, quinta brevissima», såsom också synes af den af mig meddelade 

 figuren (tafl. I, fig. 11). Samma uppgift lemnas om V. macrosteition Bnng&. I 

 Walpers Repertorium Botanices Systematicas Tom. 3 (Leipzig 1845, P- 354) 

 meddelas om V. PoncB Gou.: »calyx 4 — 5 partitus, dente quinto minimo»; samt 

 om V. lanosa Benth.: »calycibus insequaliter 4- vel 5partitis» (se tafl. I, fig. 

 9). Och om V. saturejoides Vis. yttrar Visiani i Reichenbachs Icones Floras 

 Germanicae (vol. 20, Leipzig 1862, p. 43): »calyx quinquepartitus laciniis duabus 

 superioribus quidquam majoribus, infima minima» (se tafl. I, fig. 5). 



Härtill kan jag lägga följande iakttagelser. Hos undersökta blommor af 

 V. Kotschyana Benth. (tafl. I, fig. 10). och V. capitata Royle (tafl. I, fig. 6) 

 fanns en väl utbildad, ehuru mindre, femte foderflik. Hos V. numimdaria Gou. 

 (tafl. I, fig. 7) var denna flik tydlig, ehuru temligen rudimentär. Hos V. bellidioides 

 L. har jag dels sett blommor med en fullt utbildad femte foderflik, dels med 

 ett knappt märkbart rudiment af denna flik, dels med endast fyrflikigt foder. 

 V. alpina L. har i allmänhet ett fyrflikadt foder, men i några blommor har 

 jag funnit en femte flik (tafl. I, fig. 4) eller ett rudiment deraf I ett fyrflikigt 

 foder, hvars nervatur närmare undersöktes, förekom en sådan rudimentär bakre 

 nerv, som ofvan beskrifvits hos V. prostrata L. (tafl. I, fig. 2), och som an- 

 tydde att en femte flik här aborterat. V. saxatilis Scop. har också i allmän- 

 het fyrflikigt foder, men äfven af denna art har jag funnit blommor med ut- 

 bildad femte foderflik (tafl. I, fig. 8). 



Hos alla de här uppräknade Eiivcronica-'äxt&xwz. ') med 5 -nervig krona 



' ) Utom hos V. fruiicuhsa (L.) Wulf. ; denna är emellertid ytterst nära beslägtad med V. 

 saxatilis Scop. och sammanföres af många författare, såsom Bentham, Willkomm & Lange m. 

 fl., med denna till en art. Emellertid vill jag framhålla kronans olika form hos dessa båda ar- 



