c. A. M. LINDMAN, 1)H SPlvClIlBUS NONNL'I.LIS GKNHKIS SILENES. 5 



ad medium 4 mm lata, carpophorum triplo vel quadruplo superans; cetera ut 

 in J>". rubella {S. argillosa Mun by ') exclusa. 



Speciem in honorem appeliavi P. J. Berc.ii, cujus munificcntia Hortus ille 

 Bergianus Reg. AcademicX- Scient. Suec. donatus est, qui nunc annum centesi- 

 mum celebrat. 



Hab. in Lusitania spontanea, unde sub nomine »S. rubella» seminibus ex 

 Olisipone niissis in Hortum Bergianum 1889 introducta. 



De bcskrifningar och afbildningar, som finnas af ^'. rubella L. och närstå- 

 ende former, gifva ingen säker anledning att förmoda, att ^". Bergiaita förut 

 urskiljts. 



.V. turbinata Gussone, Florae Sicula; prodromus I (1827 — 28), pag. 506, 

 har bland annat följande kännetecken: i>ßores laxe paniculato-fasciculati, calyci- 

 Ims cylindraceis demum turbinatis . . ., capsiilis obovatis subsessilibus». Dessa 

 karakterer, som visserligen äro i någon män sväfvande, erinra om vår 5. Bcr- 

 giaiia (mot densamma strider blott ett kännetecken hos Gussone: »S. glaber- 

 rima»). 



Att denna 5. hirbinata dock blott är en varietet af >S. rubella^ synes an- 

 tagligt derigenom, att Moius, Flora Sardoa, vol. I (1837), pag. 249, Iconogra- 

 phia tab. 14, anför densamma såsom synonym till S. rubella. Såväl MoRts' 

 af bildning, som beskrifningen : ». . . calicibus demum breviter clavatis . . . /a/««- 

 culis calice subtriplo brevioribus, in dichotomia calice vix longioribus cidemve 

 a;qualibus . . . petaloruvi lamina . . . obcordata ...» utvisa en verklig 6". rubella. 



BoissiER, Fl. or. I, pag. 598, upptager likaledes 5. turbinata Guss. så- 

 som varietet under 5. rubella L. med följande ord: »(S. rubella) variat lamina 

 minima calyce fere inclusa qu?e J). turbinata Guss., Moris Fl. Sard. t. 14». 



MoRis' 5'. n(bella är en »forma brachyopetala». 



DtLLENius, Hortus Elthamensis (1732), pag. 423, tab. 314, fig. 406, visar 

 likaledes en form med korta kronblad : » Viscago lusitanica flore rubello vix 

 conspicuo». Det är mycket sannolikt, att just denna är identisk med vår S. 

 Bergiana. Moris (anf. st.) säger visserligen, att den endast skiljer sig från 

 hans »S. rubella brachyopetala» genom »calicibus fructiferis paullo crassioribus»; 

 men hos Dillenius förekomma några andra ord, som förtjena uppmärksamhet, 

 såsom: »calyces ventricosi sunt, lineis virentibus latiusculis . . ., pedicelli, quibus 

 flores insident, ab initio breves sunt . . . sed longiores fiunt». Enligt afbildnin- 

 gen i Hort. Elth. blifva pedicelli nästan dubbelt längre än calyx; de af bildade 

 kronbladen äro ytterst små (jfr vår fig. 3). Dillenu afbildning citeras af 

 Linné, Sp. plant., ed. i, pag. 419, ed. 3, pag. 600, såsom synonym till hans 

 ursprungliga 6". rubella. 



') Vide CossoNj niustrationes Fl. atlant. (1890), Fasc. IV, pag. 142, tab. 91 [ 



