II. DAIILSTEDT, Uli lIlF.KACItS NONNUI.LIS SCANDINAVICLS. 5 



Pcdicclli et pars superior caiilis ± vinose coloratus dense floccosus — tomcn- 

 tosus setLilis sparsis ± longis et glandulis mediocribus — parvis lutescentibus v. 

 sat obsctiris sparsis — densis superne confertis obtecti. Involucra parva — 

 mediocria crassiitsada cano-vijTSce?itia (in spec. cult. sat obscura) basi ± ovato- 

 rotundata. Sqiiaiiuc latiuscnlcs ± lineares v. basi pauUo latiores, exteriores albido- 

 virescentes + laxce, intermedia; dorso sat obscuro + late virescentimarginata;, in- 

 tima; pro maxima parte virides, interiores apicibus ± vinose coloratK ± obtusm- 

 sculce, setis brevibus sparsis praesertim ad apices interiorum et in exterioribus 

 evolutis ceterum glandulis parvis ± densis lutescentibus (in spec. cult. obscurio- 

 ribus majoribus) et dorso floccis sparsis — densiiisadis in apicibus densioribus 

 obtecta;, niarginibus efloccosce. Calathidiiini sat obscure luteum. Lignlce margi- 

 nales evittatce v. ± late vittata;. 



I sina karaktärer påminner denna form både om H. AuriciUa L. (coli.) och 

 H. Pilosella L. (coli.), och är måhända en hybrid af båda. Om H. Pilosella L. 

 erinrar den genom sina undertill stjernludna blad, de småbladiga stolonerna med 

 hastigt decrescerande blad, de större holkarne och den enkla eller djupt ned 

 gaffelgrenade stjelken. Härigenom får den en stor habituel likhet med vissa 

 sjelfständiga mellanformer mellan H. Pilosella L. och H. Aurictila L. såsom 

 H* virescens Fr., Ä* suivalense Norrl. och närbeslägtade. Om H. Aiiricula er- 

 inrar framförallt bladformen, de smärre holkarne med rundad bas samt de bredt 

 grönkantade, trubbiga fjällen, isynnerhet de bleka yttre, hvilka äro m. e. m. 

 frånstående. Hos vilda exemplar äro de yttre bladen ofta undertill mer eller 

 mindre lefverfärgade, hvarigenom den äfven mycket erinrar om //* suivalense 

 Norrl. m. fl. Hos exemplar, hvilka inplanterades i trädgården i september 1890 

 voro i midten af maj 1891 de öfvervintrade bladrosetterna på båda sidor in- 

 tensivt brunvioletta. De nya på våren anlagda bladen voro, sedan de fullt ut- 

 vecklats, gröna, och vid slutet af månaden hade äfven de öfvervintrade bladen 

 på öfversidan förlorat sin brunvioletta färg. 



Ar lätt igenkänd från liknande former af H. Pilosella genom sina medelstora 

 eller vanligen små holkar, hvilka äro temligen breda och korta med rundad 

 bas, genom sina bleka fjällkanter, fjällens trubbiga spetsar och de något ut- 

 stående yttre fjällen, hvarigenom den får ett ganska Auricula-V^'L utseende, ge- 

 nom sin ofta från midten gafifelgrenade stjelk med andra ordningens skaft myc- 

 ket kortare än akladiet samt vidare genom bladens sparsamma beklädnad af 

 glanshär och den svaga stjernhårigheten pä deras undersida. Endast de inre 

 och stjelkbladet äro gråa af tätare ludd. Varierar med enkla skaft och ett 

 par blad på stjelkens nedersta del. Ofta utbildas en enblomstrig gren från 

 nedre bladvecket. Vexlar äfven under olika år på .samma plats med större 

 och mindre, mörkare och ljusare holkar, äfvensom med strierade eller ostrierade 

 kantblommor. Korgen är temligen tät af mörk färg från 23 till 28 mm. i 

 diameter. Glandierna variera hos exemplar från samma grupp under olika år 

 små och ljusa eller mörka och temligen grofva men vexla ej nämnvärdt till 

 tätheten. 



I trädgården utvecklas stolonerna tidigt och äro redan ganska långa samt 

 börja t. o. m. förgrena sig, ehuru stjelken ännu ej sträckt sig och korgarne 



