14 ACTA HOKTI BERGIANI. BAND I. NIO 7. 



teelse hos odlade Hieracier och hvarigenom de ofta förlora sitt egendomliga 

 utseende och bli svåra att igenkänna vid första påseendet. I kvantitativt af- 

 seende förändras den liksom alla Hieracier under odling betydligt och blir stun- 

 dom ovanligt grof och storväxt samt far härigenom en särdeles framträdande 

 habituel likhet med smärre odlade exemplar af Ä* colliniforme N. et P. 



Anträffades af mig 1885 flerestädes i Norge, Torpen såsom vid Finden, 

 Kinn och Presterud samt vid Hugeliengen, Bra;nna och Hugelien, äfven på öfre 

 HugelisEetern ofvan skogsregionen på Synsfjeld. Afven funnen af Fr. Ahlbekg 

 m. fl. i öfre Valders. 



Odlad sedan 1886 i Bergianska trädgärden af frukter från Hugelien. Fro- 

 das ypperligt och bildar täta mattor. Blommar i slutet af Juni. 



Den form, J. P. Norrlin beskrifvit under detta namn i Bidr. till Skand. 

 halföns Hieracium-flora 1888. p. 46 och utdelat i Hieracia exiccata n. 56, är 

 ej identisk med ofvan beskrifna form, hvilken m3'cket väl öfverensstämmer med 

 N.HGELis och Peters beskrifning, då deremot Norrlins betydligt afviker i flera 

 vigtiga karaktärer såsom det m. 1. m. rikliga stjernluddet på bladens undersida, de 

 rödtoppade holkfjällen, de mörkare blommorna, af hvilka kantblommorna under- 

 till äro m. 1. m., fast svagt, rödstrimmade och slutligen förökningsättet genom 

 rosetter och (?) underjordiska stoloner. J. P. Norrlin tviflar sjelf angående 

 identiteten och anmärker att den i vissa afseenden påminner om Hf^ flamineum 

 Fr. Utan tvifvel är den också en (spontan) mellanform mellan denna och H. 

 scandinavicicm och är i detta afseende serdeles intressant. Dock torde den 

 lämpligast föras till den sednares formkrets, hvilken den till de flesta af sina 

 karaktärer närmar sig. Dä den ej kan anses identisk med Ä* ainblycepJialuni 

 N. et P., blir den sålunda utan namn, hvarföre jag föreslär ett nytt och kallar 

 den H. '''flaminuluni för dess likhet med H. *flamineum Fr. och dess närmande 

 till denna art. 



2. Hieracium *mesodicum n. subsp. 



H. Dahlst. Hier. exs. fasc. IV. n. 16. (1891). 



Caidis mediocris — altus, gracilis — crassiusculus plerumque adscendcns, in- 

 ferne monophyllus rubescens v. obscurc violaceus densiuscule — sat dense et longe 

 albidopilosus sparsim — • densiuscule stellatus glandulis solitariis obsitus, supra 

 folium caulinum sparsim medio rare setosus rare v. sparsim stellatus et glandulis 

 solitariis raris v. etiam sparsis obsitus, sub anthela livido-fuscescens glandulis 

 sat longis validis nigris et setis crassis basi nigricantibus sat longis — longis 

 sparsis — densiusculis obtectus sparsim floccosus v. sub ipsa anthela tomentosus. 

 Rhizoma sat elongatum gracile. Stoloncs graciles sat microphylli foliis parvis 

 decrescentibus instructi rare setoso-pilosi et rarissime stellati. Folia ± la;te — 

 obcure prasino-glaucescentia, exteriora brevia ± spathulata — spathulato-oblonga 

 obtusa subtus rarissime stellata. interiora longa — longissima oblongo-lanceolata — 

 lanceolata ± acuta ssepe conspicue denticulata, subtus sparsim in nervo dorsali 

 densiuscule — sat dense stellata, omnia supra glabra — subglabra v. margines 



