32 ACTA HORTI BERGIANl. BAND I. N:0 7. 



sparsis — densiusculis obtectae, ceterum dorso rare stellat;T5, marginibus floccis 

 sparsis v. densiusculis — (in intimis) rarioribus lineam angustam sed conspicuam 

 formantibus vestita;. Calathiuin sat obscure luteum subradians parvum. Lig2dc£ 

 pilis breviusculis sat ciliatje, marginales circa 2 mm. lata:. Stylus ± fuscovirens 

 niox sat nigrescens. 



En särdeles utmärkt form, beslägtad dels med H. '^conspurcans Norrl. dels 

 med // '^fiirciilatiim Elfstr. Från båda är den bland annat lätt skild genom 

 sina korta och ganska mörka holkar med kortare, mörka här och rikligare glan- 

 delhår, sin i början mera hopdragna vippa med utstående och bågböjda skaft 

 samt sina större blad med gröfre och ojemnare tandning. Är tydligen äfven 

 beslägtad med H. *sagittatum Lbg., med hvilken den har flera likheter i holk- 

 fjällens och holkens form, indumentents i hufvudsak likartade fördelning, de 

 bågböjda holkskaften m. m., men är lätt skild genom sitt allmänna utseende, 

 sina oftast flera stjelkblad, mörkare bladfärg, samt bladens form och deras 

 fläckighet. Dock torde den vara ännu närmare beslägtad med H. *expallidi- 

 fornie Dahlst., om hvilken den i flera afseenden erinrar till holkarnes beklädnad, 

 men från hvilken genast bladens form och fläckighet samt de oftast flera stjelk- 

 bladen skilja den. I detta sednare afseende och i anseende till de många 

 stjälkbladen och deras form, framträder tydligast dess slägtskap med H. '^coii- 

 spiircans Norrl., och den kan uppfattas som en mellanform mellan denna och 

 H. *cxpallidiforine Dahlst. pä samma gång den äger några likheter äfven med 

 // '''sagitlatuni Lbg. 



Mest utmärkt genom sin oftast 2- (ibland 3 — 4) bladiga stjelk med skaftade 

 blad, utom det öfversta, brakteliknande, sina temligen tätt och brcdt, ofta oregel- 

 bundet groftandade eller bugttandade blad af mörkt grön färg, sin på bladen 

 ganska rikliga korta, på bladskaften täta, långa och mjuka bärighet, sin utspär- 

 rade vippa, med upptill närmade, nedåt aflägsnade m. 1. m. bågböjda grenar 

 och skaft, samt medelstora, temligen mörka, kort mörkhåriga och rikt glandel- 

 håriga holkar med ganska breda fjäll, små korgar och mörka stift samt kort 

 men temligen rikt cilierade liguLx. I vildt tillstånd får den sällan mer än 2- 

 bladig stjelk, hvarvid det öfversta bladet är kort eller knappt märkbart skaftadt 

 och nästan alltid stöder en lång, sjelfva vippan öfverskjutande gren. Odlad blir 

 den, såsom är nämdt, flerbladig med de flesta bladen (om än kort) skaftade. 

 Bladen, isynnerhet stjelkbladen, bli under odling långt (isynnerhet vid basen) och 

 groft tandade. Varierar i vildt tillstånd med fläckade eller ofläckade blad. Van- 

 ligen äger dock något af bladen, isynnerhet de vid blomningen utbildade, små 

 innovationsrosetternas blad och stjelkbladens spetsar mer eller mindre tydliga 

 fläckar. Odlad far den åtminstone stjelkbladen rikt brunfläckiga. Genom sin 

 benägenhet att utbilda flera innovationsrosetter blir den ofta flerstjelkig. Vid 

 odling framträder denna benägenhet i hög grad, sä att den ofta bildar täta 

 bladrika och mångstjelkiga tufvor, hvari den öfverträftar hvarje annan i träd- 

 gården odlad si/vatinnii-ioYm. 



Anträftades af mig i N'orgc 1885 på ijällryggen mellan Torpen och Etne- 

 dalen vid Breidenstöle i några få individer, af hvilka frukter insamlades och 

 såddes i Linköping 1886. Härifrån fl)-ttades den till Bergianska trädgården 

 1889. Blommar här i slutet af Juni. 



