40 ACTA HORTI BERGIANI- BAND 1. NIO 7. 



färgade tjäll. Korgarne äro stora, men glesa med långa kantblommor. Be- 

 klädnaden på holkarne varierar obetydligt med afseende på glandier och stjärn- 

 ludd men deremot mera med afseende på de enkla håren. Hos odlade exem- 

 plar; försvinna dessa på grenar och korgskaft ofta nästan alldeles, hvaremot de 

 alltid äro förhanden på holkarne, ehuru de ofta här äro sparsammare och kortare. 

 Någon gång träffas dock äfven dylika vilda exemplar, hvadan denna afvikelse 

 sannolikt ligger i artens natur, ehuru den blott mera sällan framträder på vissa 

 ståndorter. Odlade exemplar fa också betydligt glattare blad, men detta synes 

 bero, ej så mycket på en minskning af indumentet, utan snarare på bladskifvans 

 förstoring, hvarigenom håren till utseendet bli glesare. 



Hvart denna form närmast till sina slägtskapsförhållanden egentligen hör, är 

 mig ännu ej rätt klart. Habituelt vacklar den mellan silvaticuin- och miiroruin- 

 typen. Om den sednare påminner den ofta flerbladiga stjelken med vanligen 

 oskaftade blad, om den förra bladens oregelbundna tandning och de yttre rosett- 

 bladens tendens att få bred, ofta tvär bladbas med utåtrigtade eller bakåtböjda, 

 krökta tänder. I norra Skandinavien finnes, som jag haft tillfälle att se, flera 

 närbeslägtade (ännu föga utredda) former, hvilka jemte denna torde bilda en 

 liten grupp af former, närmast beslägtade med H. *conspjircans Norr!., med hvil- 

 ken de hafva flera likheter, men mera utvecklade i enlighet med iiiiirorum-typtn 

 än denna någonsin blir. De påminna äfven om några i närheten af H. *'an- 

 fractuiii Fr. stående former, kanske mera på grund af analogi än af slägtskap. 



Ifrågavarande form är mycket allmän på Äreskutan i Jcvitlaitd såväl i skogs- 

 regionen, der den blir mycket frodig och storväxt, som på Tothummeln 

 och Mörvikshummeln ofvan trädgränsen, hvarifrån den en följd af år insamlats 

 af A. Magnusson, C. F. Sundbrrg, M. Elfstrand m. fl. Förekommer dess- 

 utom vid Storlien och på Renfjället (M. Eli-strand). Odlad i trädgården sedan 

 1889 af plantor från Linköping, därstädes uppdragna af frukter, hvilka utplockades 

 ur en sändning pressade Hieracier, samlade af läroverksadj. A. Magnusson. 

 De odlade exemplaren ha grönare färg på holkarne och grönaktiga fjellspetsar 

 liksom exemplar från skuggiga ställen vid Åre, hvaremot fjällformen (såsom hos 

 dylika former alltid synes vara fallet) har nästan svarta holkar med lifligt och 

 långt ned purpurfärgade fjällppetsar. 



3. Hieracium ''praeteneriforme Almqu. n. subsp. 



Dahlst. Hier. exs. fasc. II, n. 86 



Caulis 40—50, (in spec. cult. 60 — 70) cm. altus sat gracilis subflcxuosus 

 basi fusco-purpurascens molliter et sparsim — densiuscule pilosus sparsim stellatus, 

 ceterum rare pilosus — glabrescens densiuscule stellatus, apice tomentellus fere 

 epilosus. Folia saturate viridia, supra pilis brevibus sparsis — densiusculis obsita 

 et sparsim stellata, subtus pallidiora glauco-virentia breviter et ± densiuscule 

 pilosa sparsim — sat densiuscule stellata, in nervo dorsali sat dense stellato pilis 

 mollibus sat longis subdensis obtecta, marginibus pilis mediocribus densiusculis 



