n. DAHLSTEDT, DE HIERACIIS NONNULIJS SCANDINAVICIS 4I 



— sat densis ciliata, petiolis ± purpurasceiitibus + alatis pilis longis mollibus 

 ± dense vestita, exteriora ± ovalia — elliptica sparsim minute et argute den- 

 tata ± obtusa basi cuneata decurrente, intermedia ± ellipticolanreolata acuta 

 sparsim et acute dentata, intima ± longa lanceolata — rhomboideo-lanceolata 

 crebrius et inrequaliter argute-dentata longe acuta — cuspidata basi angusta cune- 

 ata longe decurrente et longius acute-dentata; caidina i — 3 parva longe distantia 

 auguste lanceolata — sublinearia argute cuspidata ± injequaliter et ± crebre subu- 

 lato-dentata sessilia, supra sparsim — densiuscule, subtus densiuscule — sat dense 

 stcllata, in nervo dorsali ± tomentella, ceterum crebrius pilosa. Anthela polyce- 

 phala primo + contracta postremo laxa paniculata v. superiore parte ± umbel- 

 lata subindeterminata, ramis inferioribus remotis + erectis — sat patentibus le- 

 viter curvatis v. rectis, superioribus valde approximatis v. umbellatim congestis 

 et saspe valde patentibus curvatis, omnibus cano-virescentibus tomentellis glandu- 

 lis parvis v. minutis solitariis — raris obsitis, pedicellis mediocribus v. brevibus 

 + curvatis acladioque 10 — 15 ( — 20) mm. longo tomentosis glandulis parvis — 

 minutis gracilibus raris — sparsis et pilis brevibus subobscuris solitariis obsitis. 

 Involucra parva — mediocria gracilia ± obscure canovirescentia basi ovata po- 

 stremo rotundata. Sqitamce paucs subirregulariter imbricatse subangustae, exteri- 

 ores anguste ovato-lanceolatse obtusiusculse, interiores e basi latiore ± lanceolatae 

 subacutse — acuta; ± late virescenti-marginatse, omnes apicibus glabrae v. levissi- 

 me comatse et + piceo-coloratse glandulis parvis v. minutis ± densis v. sub- 

 confertis pilis brevibus subobscuris sparsis — densiusculis (v. sat densis) vestita;, 

 ceterum dorso sparsim stellatJe marginibus anguste floccis limbata; et ad basin 

 exteriorum ubique sat densiuscule stellatse. Calatliiinn pauciflorum parvum 

 25 — 30 mm. diametro ± radians, sat obscure luteum. Ligula; apice glabrse, 

 marginales 2,5 mm. latae. Stylus luteo-ferrugineus. 



En ganska distinkt och habituelt vanligen lätt igenkänd form, beslägtad 

 med de af J. P. Norrlin urskiljda H. gulldalense, H. subalpestre och // approxi- 

 iiiatum och mycket närstående H. ''Horpense Dahlst. exs., hvars paralellform den 

 torde vara. De yttre bladen äro vanligen ovala till elliptiskt lancettlika, men 

 variera, mest hos odlade exemplar, ovalt till aflångt lancettlika och hafva alltid 

 fa, korta och skarpa tänder; de inre äro vanligen stora, bredare till smalare 

 lancettlika eller smalt aflångt-lancettlika, ofta med största bredden öfver midten, 

 och stundom något rhomboidiska genom den starkare utvecklingen af ett par 

 motsatta tänder. För öfrigt äro de oregelbundet skarptandade af framåt- eller 

 utåtrigtade, spetsiga, triangulära tänder, hviika ojemt omvexla med syltänder och 

 mot basen med oftast långa, smala, lancettlika, framåtrigtade och ofta krökta 

 tänder eller långa flikar, som nedstiga på den i det ofta bredt vingade skaftet 

 öfvergående, smalt vigglika basen, men der äro smalare och mindre. Sjelfva 

 bladkanten är ofta veckad. För öfrigt äro de inre bladen skarpt och ofta 

 långt spetsade. Undersidans nerver äro starkt framträdande. Mest karaktä- 

 ristiska äro stjelkbladen, hviika vanligen äro 2 — 3, sällan färre. De äro smalt 

 lancettlika till liniesmala med smal vigglik bas och långt utdragen syllikt skarp 

 spets, i kanten ojemt skarptandade eller syltandade och ofta veckade. De sitta 

 temligen aflägsnade från hvarandra, de nedre snedt utstående eller nästan upprätta, 

 de öfre utåtrigtade och ofta i spetsen nedböjda. Bladfärgen är ofvan mörkt grön, 



6 



