v. B. WITTKOCK, DE 1-ILICIBUS OBSKKVATIONES BIOLOGIC.E. 1 9 



mening sålunda: »Es ergicbt sich demnach aus Obigem, dass dem in Kcdc 

 stehenden Merkmale eine allgemeine Gültigkeit nicht zugeschrieben weiden kann, 

 und dass es weiteren Untersuchungen an einer genügenden Zahl lebender Pflan- 

 zen und an verschiedenen Fundstätten überlassen bleiben muss, ob die cigen- 

 thümliche Segmentstellung auch nur als Regel hinzustellen ist». Om bladsegmcn- 

 tens ställning särskildt hos yl. Tricitomanes L. uttalar han sig (1. c. sid. 193) 

 pä följande sätt: »Im Anschlüsse an die bereits auf S. 174 gegebene Notiz mag 

 endlich noch die Bemerkung Platz finden, dass A. Trichomanes nicht nur bis- 

 weilen an einzelnen Blättern die Segmentstellung des A. adulterinum zeigt, son- 

 dern dass ich im August 1884 an mehreren Orten in der Umgebung von 

 Schwarzenbach a. S. in Oberfranken auf trockenen, kahlen, der dauernden di- 

 recten Besonnung ausgesetzten Felsstufen auch Exemplare fand, welche an 

 sämmtlichen mehr oder weniger steif aufrechten Blättern die durch stärkere Ab- 

 wärtsbiegung der Ränder muschelförmigcn (unterseits concaven) Segmente in 

 Folge der Drehung des Segmentstielchcns mit ihren Flächen senkrecht zur 

 Rachisaxe gestellt hatten und damit annähernd eine Tracht zeigten, wie das in 

 Fig. 108 dargestellte Exemplar des A. adulterinum. An benachbarten schatti- 

 gen und feuchteren Localitäten wachsende Pflanzen präsentirten die gewöhnliche 

 Segmentsstellung». — Förklaringen, hvarför bladen hos de exemplar, som växte 

 »på torra, kala, för direkt solljus länge utsatta klippor», hade sina segment uti 

 A. adulterinum-ställning, under det att de »på skuggiga, fuktiga lokaler» före- 

 kommande exemplaren hade segmenten i vanlig A. Trichomanes-ställning, torde 

 — efter här ofvan lemnade framställning — ligga i öppen dag. Hos de förra 

 hade segmenten af torka till större eller mindre del förlorat sin turgescens; hos 

 de senare — som ju egde riklig tillgång på fuktighet — voro bladsegmenten full- 

 ständigt turgeseenta. i^) 



Sporernas mognad.stid angifves af floristerna till sommaren (olika månader 

 uppgifvas i olika floror). Enligt mina iakttagelser förhåller sig A. Triclioiiiaiics 

 L. i detta afseende på samma sätt som Polypodiiim vulgare L. Sporgömmenas 

 uppspringande inträffar här vid Stockholm på eftervintern och våren. 



För att se, huru länge lufttorra blad af A. Trichomanes. L. kunna Icfva 

 skiljda från växten inne i rum, tog jag in några lefvande blad i torrställning 

 den 18 Februari 1891. Den 18 Augusti — således efter jemnt ett halft år — 

 immergerade jag dem på vanligt sätt och fann då, att de flesta voro fullstän- 

 digt döda, men att ett ännu hade några bladsegment lefvande. Tio af de 

 nedersta segmenten återtogo nämligen hos detta blad rätt snart sin turgescens 

 och friska grönska, ett par af segmenten fullständigt, de öfriga till sina yttre 

 delar. I sammanhang härmed må nämnas, att det på tabellen V omnämnda 

 försöksbladet n;o 2, som lades i en fuktig-kammare den 19 F"ebr. och som 

 sedan dess fått ligga qvar i denna, då detta skrifves — den 20 Aug. — ännu är 

 till vissa delar friskt och lefvande. Under det att rachis och flertalet af blad- 

 segmenten äro döda (bruna och möghga), äro nio af segmenten fullt friska (gröna 

 och turgeseenta) samt tre delvis friska. 



') Huru det förhåller sig med Aspleiuuiii aduUcrinuiii Milde i afseende pä bhidsegmentens 

 reaktioner mot torka och fuktighet, förtjenar att särskildt undersökas. 



