40 ACTA HORTI BERGIANI. BAND I. N:0 8. 



den tiden tillväxte det knappast något mera. Det började tvärtom snart att 

 vissna och är nu, den 31 Aug., nästan helt och hållet dödt. Ett nytt blad 

 började i Juli månad att utveckla sig och nådde rätt snart en längd af 5 cmr. 

 Dermed stannade dess tillväxt, och nu är bladet fullständigt dödt. 



Af de båda gamla bladen dog det ena — det till venster på den citerade 

 bilden — under loppet af Juli månad. Det andra böjde sig ned ännu mycket 

 starkare än förut, så att det kom att med större delen af sin skifva hvila pä 

 den fuktiga sand, som betäcker botten af den tallrik, på hvilken planterings-krukan 

 har sin plats. De flesta af de bladsegment, som tillhora denna på sanden 

 hvilande del af bladskifvan lefva ännu, under det att alla öfriga delar af bladet 

 längesedan äro döda. Detta blad lemnar ett det vackraste exempel på det 

 förut omtalade, för ormbunksblad sä karaktäristiska bortdöendet bit för bit un- 

 der loppet af veckor och månader. 



Asplenium Pringle! Davenport. 



Denna art upptäcktes af C. G. Pringle på hans resa i Mexiko 1S88 uti 

 staten Jalisco. På etiketten till det exemplar, som finnes i Naturhistoriska 

 Riksmuseet angifves såsom lokal: »Wet clifts near Guadalajara. 5. December 

 1888.» 



Bilden i på taflan IV visar utseendet af ett herbarie-exemplar 1). Man 

 ser af denna bild, att bladsegmenten nästan fullständigt bibehålla sin naturliga 

 gröna färg vid pressning (åtminstone om dervid förfares omsorgsfullt). 



Den 13 Mars 1891 planterades två individ ?S. Asplenhnn Pritiglei Davenp. -) 

 på samma sätt som Scolopendriiim nigripes Hook. (se sid. 38). Afven den 

 efterföljande värden har varit densamma. Båda arterna hafva visat sig fordra 

 en mycket hög grad af fuktighet, såväl i luften som i jorden, för att trifvas. 



Redan dagen efter planteringen visade sig — särskildt hos det ena exem- 

 plaret — påtagliga tecken till lif Jemte tre fullvuxna blad egde det ett helt 

 ungt blad, som knappast var mer än 5 millimeter högt. Detta, som förut varit 

 hoptorkadt, blef nu helt hastigt turgescent och antog en lifligt grön färg. Äfven 

 de öfriga fullvuxna bladen blefvo turgescenta och antogo sådana ställningar, som 

 bild. 2, tafl. IV utvisar. Snart började hos det afbildade exemplaret tre nya 

 blad att visa sig, och dessa hade efter fyra veckor (den 1 1 April) nått den 

 storlek, som den citerade bilden visar. Det nyss omnämnda, unga bladet, som 

 fanns redan då växten planterades, växte blott högst obetydligt i längd; efter 



') Blott två blad af de fvra, som exemplaret egde, hafva af bildats. Vid bilden må den 

 anmärkning göras, att den gröna färgen utfallit något litet för stark. Den borde halt en svag 

 dragning åt gråaktigt. 



2) Min kollega vid Naturhistoriska Riksmuseet, professor A. G. Nathorst, livilken har 

 museets allmänna ormbunksamling under sin vård och för hvilken jag omtalat arten af do stu- 

 dier öfver ormbunkarnes biologiska förhållanden, med hvilka jag var s^-sselsatt, påpekade för mig 

 särskildt denna art såsom värd att undersökas med afseende på revivisceringsförmåga. 



