ROB. E. FRIES. BERGIANSKA TRÄDGÄRDENS HISTORIA I 88 5 I9I4 9 



grunder på ett instruktivt ocli samtidigt tilltalande sätt ordna växtmaterialet.^ 

 Se där några frågor, som jag nu skall söka i korthet beröra. 



Till deras belysande vilja vi här hänvisa till tvenne kartor (se kart. I och 

 II), vilka WlTTROCK ett lü-tal år senare (1900 och 1901) låtit upprätta. Bland 

 de talrika anteckningar och oavslutade arbeten, som professor WlTTROCK vid 

 sin bortgång lämnade efter sig, befinna sig även ett stort antal bilder jämte 

 de två nämnda kartorna frän den Bergianska trädgårdens botaniska avdelning, 

 redan tryckta i en upplaga motsvarande den, vari Acta Horti Bergiani ut- 

 kommer, och av WlTTROCK uppenbarligen avsedda att utgivas i- en planerad, 

 men aldrig utkommen 3:dje del av dess band III. Dessa bilder, tagna under 

 åren omkring sekelskiftet, avsågos av WlTTROCK synbarligen dels att belysa 

 trädgårdens utseende, sedan den efter de första utvecklingsåren trätt in i sin 

 blomstringsperiod, dels även att tjäna som underlag för en del inom träd- 

 gården utförda undersökningar. Som emellertid intet manuskript och blott 

 strödda antydningar angående dessa studier föreligga, så har jag trott mig 

 uppfylla åtminstone en del av WlTTROCKS plan genom att offenlhggöra bil- 

 derna från trädgärden jämte kartorna, begagnande dem som ett slags illustra- 

 tionsmaterial till den historiska skiss över trädgårdens utveckling under de tre 

 sista decennierna, vilken härmed framlägges. Av dessa kartor liksom av det utse- 

 ende, som trädgärden vid WriTROCKS bortgång uppvisade, framgår, att inom 

 den södra och sydöstra delen, den speciellt systematiska avdelningen, relativt 

 fä ändringar blivit företagna, inom den norra och nordvästra däremot dess 

 flera. I stort sett hava dessa senare gått ut på en större uppodling och an- 

 vändning av marken, genom upptagande av växtbäddar, oftast av små dimen- 

 sioner, men i stort antal, på vilka arter samlades för belysande av någon 

 särskild fråga. En blick på de här bifogade kartorna klargör detta bäst; de 

 ljusröda fläckarna, som i mängd äro utströdda över hela den i Brunnsviken 

 utskjutande udden, utgöras av dylika nyupptagna land, vilka för övrigt 

 under 1900-talets första decennium ytterligare ökades. Att detta intensiva ut- 

 nyttjande av den mark, som stod till förfogande, var av mycket stor bety- 

 delse för trädgården, är klart, då därigenom dennas innehåll i hög grad rik- 

 tades. Ett allmänt och berättigat erkännande har också kommit WlTTROCK 

 till del från fackmannakretsar för det rika innehåll, han lyckades ge åt träd- 

 gården. 



Dessa alltjämt ökade nyanläggningar förde dock även med sig vissa nack- 

 delar, som voro svära att undvika. För att alla dessa odlingar skulle kunna 

 bliva för de besökande tillgängliga, måste ett större antal vägar upptagas, än 

 som enligt den första planen avsågs. Den vackra naturliga vegetationen blev 

 härigenom kanske alltför mycket rubbad och söndersprängd och den natur- 

 sköna terrängen sönderplottrad pä ett sätt, som från skönhetssynpunkt stun- 

 dom ej var så tilltalande. De rent botaniska intressena kommo i strid med 

 de estetiska och med hänsyn till trädgårdens förnämsta uppgift att vara en 

 vetenskaplig anläggning fingo de senare, enligt mångas uppfattning allt för 

 mycket, träda tillbaka. En annan olägenhet med denna intensiva kultur 

 visade sig under årens lopp i svårigheten att med trädgårdens resur- 

 ser tillfyllest underhålla alla de skilda anläggningarna. Under WiTT- 



