ROB. E. FRIES. BERGIANSKA TKÄDG.^RDENS HISTORIA 1885 I9I4. II 



goni.ska och Falklandsväxter, där av .svenska forskningsresande hemförda rari- 

 teter hopades. 



Ett särskilt kapitel kräva fjällväxtpartierna och i samband med dessa stående 

 andra anläggningar. Uppe pä högsta krönet av udden ordnades redan vid 

 trädgärdens anläggning ett område, där talrika värdefulla dylika växter erhöllo 

 sin plats. Avsikten var, att de där blott skulle få en tillfällig hemvist, medan 

 de stort anlagda fjällen uppbyggdes inom trädgårdens nordöstra del. Allt efter 

 som mera växtmaterial för dessa inkommo, måste nya provisoriska växtplatser 

 anordnas och sä blevo vidlyftiga bäddar anlagda emellan uppfartsallén och 

 de under arbete varande bergen, dit fjällväxter av skilda slag hopades, av- 

 sedda att en gång få rycka upp på fjällsluttningarna. För att vinna plats 

 för trädgärdens alpina, subalpina och arktiska växter anlade WiTTROCK dess- 

 utom på sluttningen mellan gräskvarteret och monokotyledon-dammen en 

 mängd terrasser (se bild 17), i odlingssyfte synnerligen praktiska. 



Själva fjällväxtpartiet, alpinetum, planlades i mycket stor stil. En liten 

 början gjordes redan på 1880-talet, då på ön i monokotyledon-dammen en 

 anspråkslös kulle formades efter Äreskutans modell, på vilken fjällsalices 

 odlades (jfr. tavl. 28). På denna anläggning, som för övrigt under åren fick 

 igenväxa, lades em.ellertid ej några växtgeografiska synpunkter, utan utgjorde 

 den endast ett lyckligt funnet sätt att infoga de alpina Sa/ix-avterna i träd- 

 gärdens övriga samling av släktet i fråga, vilket upptog omgivningarna av 

 dammen. Redan vid 1890-talets början hade emellertid det egentliga alpinetum 

 börjat utformas och den för de skandinaviska fjällväxterna avsedda delen 

 liksom den för de nordamerikanska till sitt yttre uppbyggts. Av dessa, som 

 till formen avsågos att återge resp. Vallispiken i Lule Lappmark och Mount 

 Tacoma i staten Washington i Förenta Staternas nordvästra del, blev under 

 1890-talet det senare försett med växtuppsättning (tavl. 20 och 21), varemot 

 på det förra ännu vid W1TTROCK.S bortgång inga planteringar blivit utförda. 

 Vad den övriga delen av alpinetum beträffar, så synes WiTTROCK ej hava 

 haft någon så säker plan uppgjord för densamma eller åtminstone hava ändrat 

 den först uppgjorda under verkets fortskridande. Ursprungligen avsåg han 

 att utforma särskilda bergspartier för Centraleuropas alper, för Pyrenéerna 

 och Apenninerna, för Karpaterna och Balkanhalvöns fjäll, för Kaukasus, för 

 Himalaja och Turkestans fjäll samt för Altai, men under arbetets gång 

 hopades stenmaterialet i en enda massa, utan några skilda sektioner. Vid 

 WiTTROCKS bortgång hade detta arbete, såsom för alla besökande i den 

 Bergianska trädgården torde vara väl bekant, resulterat i en stenanhopning 

 av fantastiskt storartade dimensioner, ännu utan någon jord eller växt- 

 betäckning. 



Dessa fjällbyggnader hava blivit rätt olika bedömda och skarpa strider 

 om desamma hava på sin tid stått, även i dagspressen ^ Det kan ju ej 

 heller förnekas, att de i mångt och mycket avvika från den smakriktning, som 

 under de senare åren allt mera utbildats beträffande konstgjorda klippträd- 



' Så i Stockholms Dagblad oktober 1S95, Värt Land 23 oktober samma är och Nordisk Revy 

 1895 sid. 746. 



