12 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 6. N:0 I. 



gårdar, liksom de ej följa alla de regler, som visat sig för anläggningen av 

 sådana mest ändamålsenliga. Man bör dock därvidlag ej förglömma, att när 

 dessa bergspartier planlades och började utformas, dylika anläggningar ännu 

 voro mindre allmänna och att man då ännu ej vunnit den erfarenhet och den 

 stadga i uppfattningen angående desamma, som stå senare tiders kritici till 

 buds. VVlTTROCK var lagd att se allt i stort och intet företag avskräckte 

 honom för dess storleks skull. Det var därför med den läggning, han hade, 

 helt naturligt, att han ^skulle vilja skapa ett även till sina dimensioner så stor- 

 slaget alpinetum, att det kunde tävla med alla utländska botaniska trädgårdars. 

 Och härvidlag kunna vi ju ej annat än med aktning böja oss för mannen 

 med de djärva tankarna, om vi också samtidigt måste beklaga, att det verk, 

 som han här satt sig före, knappt stod i proportion till de resurser, som 

 stodo honom till buds. Det var därför som årtiondena gingo utan att före- 

 taget kunde fullbordas och därför fick WlTTROCK, tyvärr, aldrig själv se det 

 slutfört. En förklaring till att ett sådant konstgjort alpinetum, som här är 

 fråga om, uppfördes, låg nog även i den omständigheten, att vid en del nöd- 

 vändiga sprängningsarbeten inom trädgården — för utförande av terrassbygg- 

 nader, för anläggandet av den vackra strandvägen runt udden (se bl. a. tavl. 

 6) o. a. — massor av stenmaterial erhölls, vilket någonstädes måste uppläggas. 

 Genom dess begagnande till en klippträdgård kunde det komma till nyttig 

 användning. Tyvärr synes det mig nog, som om vid ett par tillfällen dessa 

 bergsprängningar voro mindre nödvändiga, och att genom dem — särskilt 

 gäller det den stora »bergsalen» (tavl. 30 och 31) ytterst på nordvästra udden 

 — allt för stora ingrepp på de naturliga, i sig själva vackra klippformationerna 

 gjordes. 



Talrika anläggningar utfördes i övrigt under Wittrocks tid som mera 

 direkt voro avsedda för studiet av någon speciel växtgrupp eller för lösandet 

 av någon särskild vetenskaplig eller praktisk fråga, men till dessa skola vi 

 nedan i ett annat sammanhang återkomma. Här må emellertid beträffande 

 trädgårdens yttre ordnande till sist nämnas några ord om de för kryptoga- 

 mernas olika grupper avsedda partierna. I planen för trädgården utstakade 

 nämligen WlTTROCK även platser för sädana, vilka dock blott helt ofullständigt 

 kommo till utförande. På tavlan 96 återges lavpartiet (lichenetum), bildat av 

 en samling stenar, från skilda håll sammanförda, på vilka en representativ 

 lavflora förefanns. Denna lilla anläggning, vars utförande ombesörjdes av 

 Lektorn Dr. G. O. Malme, erbjöd helt visst att börja med ett stort intresse; 

 dock blev den med åren övergiven, då det uppenbarligen visade sig svårt 

 att tillfredsställande underhälla den och skydda de »odlade» formerna från 

 det värdelösare lav-ogräset, som inträngde på stenarna och förkvävde de 

 etiketterade arterna. Huruvida någon planlagd algodling i den därför avsedda 

 lilla skogsdammen uppe på högsta kullens krön eller någon kultur av vit- 

 mossor på det för Sphagnetum avsedda området i trädgärdens södra hörn 

 eller av de andra mossorna inom därför reserverat område bland skuggväxterna 

 någonsin kom till utförande, känner jag ej och torde det också knappast hava 

 varit fallet. Säkert är att några havsalger aldrig, såsom en gång planeradii-s, 

 blevo introducerade i växthuset. På den senare (1900) uppgjorda plankartan 



