20 .ACTA HORTl BERGIANI . BAND 6. N:0 I. 



vilken fogades 406 reproduktioner ur den nu till 4,083 nummer uppgående 

 samlingen. 



Allt ifrån början förvarades detta ikonotek på så sätt, att bilderna, skyd- 

 dade under glas och ram, upphängdes på väggarna i WlTTROCKS arbetsrum 

 för att han, såsom han själv sade, »ständigt skulle kunna njuta av deras säll- 

 skap». Med tiden, då antalet porträtt ökades, täcktes väggarna ej blott i 

 hans arbets- och sovrum, utan även i förstugorna och trappan, så att knappt 

 en fläck på dessa eller på där befintliga skåp, bokhyllor, kakelugnar o. dyl. 

 var obegagnad. De, som under de senare åren av WlTTROCKS levnad, be- 

 sökte honom i hans hem i trädgården, torde också helt visst bevara i livligt 

 minne det enastående porträttgalleri, varav han där ständigt var omgiven. 

 Till sist blev dock stugan för trång för de alltjämt växande samlingarna och 

 de nya accessionerna hopades i högar utan möjlighet att inordna dem bland 

 de redan upphängda. Vid WlTTROCKS bortgång räknade samlingen, enligt 

 vad jag vid nyordnandet av densamma funnit, ej mindre än 5,658 nummer. 



Genom utgivandet av de ovannämnda båda katalogerna blev denna enastå- 

 ende botaniska poträttsamling känd och vida uppskattad såväl inom som utom 

 landet och mängder av nya bidrag torde tack vare dem hava influtit. Ett 

 rätt så egendomligt uttryck för det intresse, de väckte, var det anbud, som 

 i slutet av år 1905 gjordes trädgården av f. d. professorn vid böhmiska Univer- 

 sitetet i Prag dr A. Hansgirg. Denne erbjöd sig nämligen att till Kungl. 

 Vetenskaps-Akademien donera en summa av 20,000 österrikiska kronor till att 

 för densamma inom den Bergianska trädgärden uppföra en tempelbyggnad, i halv 

 skala återgivande Theseiontemplet i Athen, i vilket alla ikonotekets bilder av be- 

 römda botanister skulle förvaras och utställas. Som ett vilkor för donationen upp- 

 sattes, att donators aska i en urna skulle för evärdeliga tider förvaras inom templet. 

 Av WlTTROCK omfattades denna plan med största intresse. Han lät utföra 

 ritningar och inhämta kostnadsförslag samt erbjöd sig t. o. m att själv bi- 

 draga med de överstigande kostnaderna. När ärendet sedan kom till Akade- 

 miens förvaltningsutskott beslöt detta (d. 4 maj 1906) »enhälligt tillstyrka Aka- 

 demien att icke mottaga den av Hansgirg erbjudna gåvan, bl. a. av det skäl, 

 att Akademien härigenom skulle för all framtid bliva betungad med under- 

 hållet av en byggnad, som för närvarande icke syntes behövlig samt i 

 övrigt syntes bliva otillräcklig samt jämväl av andra skäl mindre tjänlig för 

 det därmed avsedda ändamål att inrymma angivna samlingar.» Detsamma blev 

 även senare Akademiens beslut. 



Vid bedömandet av professor WlTTROCKS insats i den Bergianska stiftelsens 

 och den nya trädgärdens utveckling bör man även taga i betraktande den 

 verksamhet, han i övrigt utom denna utövade, liksom den hjälp, han inom 

 trädgården ägde i den övriga där anställda personalen. Vad den förra frågan 

 beträffar, så må det här blott framhållas, att föreståndareplatsen för den Ber- 

 gianska stiftelsen under största delen av WlTTROCKS tid egentligen endast 

 var en bisyssla, som sedan gammalt varit förenad med den krävande posten 

 såsom intendent för Naturhistoriska Riksmuseets botaniska avdelning. WlTT- 

 ROCKS intressen kommo visserligen under årens lopp att allt mera länkas åt 

 arbetena med trädgårdens skötsel, men ända till 1904, då han den 14 sep- 



