KKIF.S. IAKTTAGELSER DXKK i;EK(;JANSKA IRÄDGAKDENS GVMNüSl'ERMEK 



7 



Anmärkningsvärt härvidlag är, att virgata-formen av Pia-a abics ju även är 

 utmärkt av liknande grövre och hårdare, längre och mera skarpa blad, varför 

 även härutinnan analogien med nämnda art är genomförd. Någon blomning 

 på det c:a 17 är gamla exemplaret har ännu ej förekommit. 



Följande diagnos på den nya formen vilken jag uppfattar som en under- 

 form under glauca, mä här lämnas: 



Picea Engelmamiii (Parr.) Engelm. /. glauca stibf. virgata nov. subf A 

 typo differt ramis sparsis longe virgatis, ramulis sparsissimis, foliis 

 glaucis validis paulo longioribus (20 — 25 mm.) rigidioribus et sub- 

 pungentibus. 



Utom denna virgataÅQXtxv av Picea Engebnannii äger trädgården av samma 

 art ytterligare en markerad 

 form, vilken jag ej heller kun- 

 nat finna omnämnd i littera- 

 turen. Möjligt är emellertid, 

 att den ej är så ovanlig, då 

 den blivit hit införd från tven- 

 ne olika plantskolor. Formen 

 utgör en fullkomligt analog 

 typ till de hos en del andra 

 barrträd förekommande n ed- 

 liggande, över marken utbred- 

 da formerna, vilka i litteratu- 

 ren gå under namnen prosti-ata. 

 procumbens, repe?is o. d. 



Det vackraste exemplaret 

 har trädgården erhållit år 1889 

 från P. Smith (Hamburg), un- 

 der vilket namn är mig obe- 

 kant. Huvudstammen på det- 

 samma böjer sig genast hori- 

 sontellt och ligger tätt tryckt 

 mot marken för att sedan i 

 en kort, tvär båge böja sig 

 uppåt och rätt bakåt till fullt 

 horisontalt läge. Själva stam- 

 spetsen befinner sig alltjämt 

 på blott 65 cm:s höjd över 

 marken. Alla från huvudstam- 

 men utgående grenar krypa åt olika håll mer eller mindre tätt efter jordytan; 

 de äro dock ej rotslående. Härigenom bildas en något oregelbunden, ehuru 

 i det stora hela platt matta av 40—50 cm:s höjd och med en diameter av 

 intill 3,7 meter. Exemplaret, som i barrfärg är att hänföra till glanca-iyp&n, 

 liknar påfallande en intill detsamma växande Picea pungens f. glauca subf. 

 prostrata, men äger de för Engelmannii typiska karaktärerna beträffande kottar 

 (jfr nedan sid. 14), barr, bärighet o. a. Under de senare åren visar det emel- 



Fig. 1. Picea Engelmannii J. glaucii subf. virgata; i 



Bergianska trädgårdens barrträdsavdelning. — Foto 



Roh. E. Fries nov. 191S. 



