FRIES. lAKTTAGKLSEK ÖVER BERCilANSKA IKÄÜGARUENS (iVMNOSI'ERMEK 9 



tärerna, hänföra denna trädgårdens chlorocarpa Veitckii-iorm till nämnda vild- 

 växande grönkottiga typ, den nnä sedan uppfattas som en varietet eller som 

 blott form under arten i fråga. 



Exemplaret i fråga är nu över 30 år gammalt och när en höjd av c:a 

 9 m. Det är mycket rikt kottebärande, välväxt och frodigt och utmärker 

 sig rent vegetativt genom en större yvighet och längre grenar än huvudfor- 

 men, som härstädes bildar betydligt smalare pyramider. 



V De utländska Gymnospermernas vinterhärdighet. 



De vintrar, som följde på somrarna 191 5 och 1916, kännetecknades i Stock- 

 holms-trakten av en mindre vanlig stränghet. Den sistnämnda sommaren var 

 därjämte en för träd och buskar mycket otjänlig, vilket hade till följd, att 

 särskilt den hårda vintern 1916 — 17 åstadkom talrika förluster bland de hos 

 oss odlade lignoserna. Sedan årtionden tillbaka torde dessa ej hava varit 

 utsatta för klimatiskt så ogynnsamma förhållanden, något som å andra sidan 

 lämnade ett utmärkt tillfälle att studera dessa växters härdighet i denna del av 

 landet. Som de främmande Gymnospermerna från hortikulturell och även forstlig 

 synpunkt alltmera ådragit sig uppmärksamhet, torde en granskning av dessa 

 vintrars inverkan på trädgårdens uppsättning av dessa växter ej sakna sitt 

 intresse, dä ju tack vare dem en rätt god bild kan vinnas om vilka arter, 

 som här kunna anses härdiga och vilka i längden ej kunna med framgång 

 odlas i denna del av landet. Klart är emellertid, att de här lämnade upp- 

 gifterna ej kunna göra anspråk på full allmängiltighet ens för Stockholms- 

 trakten, då ofta tillfälligheter, mer eller mindre skyddade lokaler, individuella 

 olikheter o. d., spela in vid exemplarens förmåga att övervintra. Som ett 

 bidrag 1 till frågan må emellertid de erfarenheter tjäna, vilka kunnat hämtas av 

 de ovannämnda bistra vintrarnas inverkan på kulturerna i Bergianska träd- 

 gården. För korthetens skull sammanföras de huvudsakliga resultaten i följande 

 tabeller. 



A. / den Bergianska trädgården fullt vinterhärdiga arter. 



Pimis aristata, cembra, nigra ß austriaca, niontana suhsp. piunilio och uncinata, 

 Murrayana, ponderosa ß scopidorum, rigida (har visat sig frosthärdig, men öm- 

 tålig för snötryck), strobus. 



Larix americana, dahurica, decidua, kurilensis, leptolepis, sibirtca. 



Picea canade?isis (= alba), Alcockiana, Engehnannii (med dess former argentea 

 och glaiicci), nigra, omorica (jämte /. pendula), pungens (och /. argetztea och 

 glauca), rubra, Sclirenkiana, sitche7isis f. spcciosa. 



T suga diversifolia. 



1 Över barrträdens odliiigsmöjligheter i värt land föreligger en rätt vidlyftig litteratur, pä vilken 

 det här torde vara överflödigt att närmare mgä. Vad Stockholmstrakten beträffar, kan hänvisas 

 till C. J. _Ros.SAsriEE, Om barrlrädsodlingen vid lägenheten Udden ä Vermdön (Sv. Trädgärdsföns 

 Tidskr. 18/9) och Hvilka utländska barrträd hafva visat sig lämpliga att användas i våra parkanlägg- 

 ningarj (K. Lantbruks-Akad:s Handl. och Tidskr. 1897, s. 143). Jfr härvidlag även C. Th. Möener, 

 Vilka utländska prydnadsgranar kunna tillrådas för plantering i mellersta Uppland? (i Trädgården 

 1917, s. 216). 



