KRIKS. lAKI'l'AGELSEK UVHR HKR( IIANSKA IKAlKiARJ )KNS (AMNOSI'KK.MKR I3 



Pimis ccnibra. Av de 10 förefintliga mera utvuxna exemplaren var 1918 

 endast ett helt sterilt. Alla de återsiäende träden uppvisade en påfallande 

 svagare utbildning av hanblommor än av honblommor. På ej mindre än 5 

 kunde ingen enda hanblomma upptäckas, på ytterligare 2 voro de mycket 

 sparsamma och blott på 2 voro de något rikligare utbildade. Honblommorna 

 däremot voro på alla exemplaren mer eller mindre rikliga, blott på ett mindre 

 individ kunde deras frekvensgrad betecknas som sparsam, men detta hade ej 

 alls alstrat några hanblommor; även här var således utvecklingen av honblom- 

 mor i jämförelse med hanblommornas påfallande. Anledningen till denna 

 övervikt i honblombildningen ligger påtagligen däruti, att arten här i trädgärden 

 blir tidigare honfertil än hanfertil och att exemplaren äro av den ålder, att de 

 befinna sig på honstadiet eller pä övergången till det tvåkönade stadiet. En 

 granskning av könsfördelningen i förhällande till de odlade exemplarens ålder 

 förtydligar detta. Om man bortser från ett c:a 28-årigt träd, som av någon 

 anledning var helt sterilt, så ordna sig de övriga på så sätt att 5 stycken 

 20 till inemot 30 år gamla exemplar uteslutande buro honblommor, ander det att 

 4 stycken 28 — 35-åriga träd voro försedda med blommor av båda slagen. 

 Enligt Hempel und WILHELM, Die Bäume und Sträucher des Waldes I (sid. 

 174) inträder blomningen hos Pinus ccmbra i vilt tillstånd först vid 70 — 80 års 

 ålder, på lägre nivåer dock vanligen 10 ä 20 år tidigare. I det av KIRCHNER, 

 LOEW och Schröter utgivna arbetet Die Coniferen und Gnetaceen Mitteleuropas 

 (s. 268) anges blomningens inträdande till 60-årsåldern, på i mellersta Tyskland 

 odlade exemplar dock »schon mit dem 25 Jahre und selbst früher», något som 

 ju räit väl stämmer överens med förhållandena i den Rergianska trädgården. 



Pinus nigra ß austriaca. Sex intill 8 m. höga och alla c:a 30 är gamla, 

 välvuxna exemplar finnas av denna art i trädgården. Under innevarande år 

 uppvisade dessa i motsats till föregående art avgjort rikare alstring han- än 

 honblommor. Pä tvä träd uppträdde hanblommorna rikligt, på tvä andra 

 däremot mera sparsamt. Tvä av dessa exemplar saknade alldeles honblommor, 

 pä de övriga tvä funnos de relativt sparsamt. Tvenne exemplar voro dess- 

 utom helt sterila under innevarande är. — I vilt tillstånd skall arten i fri- 

 stående exemplar enligt KIRCHNER, LoEW och SCHRÖTER (1. c. p. 237), nå 

 blomning vid 15 — -20 års ålder, som beständsbildande ungefar vid 30 är. 



Pinus montana. Ett par förekommande individ av underarten uncinata lik- 

 som de talrika såväl träd- som buskformade /«w^zVwexemplaren (alla omkring 

 30 år gamla) uppvisade en mycket rik alstring av såväl han- som honblommor. 

 Anmärkningsvärt är emellertid, att tvenne pumz/io-exemp\a.r gjorde ett tydligt 

 undantag. Av dessa två, vilka odlas tillsammans för sig pä ett mindre sten- 

 parti, saknade det ena alldeles hanblommor, under det att det andra hade 

 mycket sparsamma dylika; honblommorna voro emellertid pä båda rikligt före- 

 trädda. Enligt Schröter (Das Pflanzenleben der Alpen 1904, s. 75) visar arten 

 en tendens till diöcism, i det vissa exemplar övervägande alstrar han-, andra 

 honblommor. Blomning inträder i spontant tillstånd redan vid 6 — 10 års ålder. 



Pinus Murraj'ana. De tvenne c:a 6 m. höga och c:a 30 är gamla, väl- 

 vuxna exemplaren visade riklig honblomalstring, det ena en enorm rikedom 

 på hanblommor, det andra sparsamma dylika. 



