1 8 ACTA IIORTI BERGIANI. BAND 6. N:0 4 



Ephedra major, av vilka emellertid Pimis strobus, Abics liomolepis och pecthiata 

 samt Thuya gigantea under gångna år med säkerhet varit fertila. Av Picea 

 rubra liksom Ginkgo funnos visserligen rätt gamla, men dock relativt dåligt 

 utvecklade exemplar, vilket kan förklara dessas sterilitet. 



Det framgår vidare av ovanstående översikt, att några arter innevarande 

 år endast buro hanblommor, andra endast honblommor. De till den förra 

 kategorien hörande trenne arterna Picea ajancnsis, Tsuga diversifolia och 

 Thuya Standislni hade dock tidigare även alstrat honblommor. Vad den 

 senare gruppens tvenne arter Picea nigra och Abies arisonica beträffar, sä kan 

 möjligen hansteriliteten bero pä, att det tvåkönade stadiet föregås av ett hon- 

 stadium, på vilket exemplaren i fråga just befinna sig. I en del andra fall, 

 då rikare material förefunnits med exemplar i skilda åldrar har också säkrare 

 kunnat konstateras, att ett dylikt enkönat stadium, i vissa fall hon-, i andra 

 han-, föregår den fulla fertilitetens inträdande. Så synes av de i trädgården 

 förefintliga exemplaren att döma Pinus cembra där inleda sin blomning med några 

 års honstadium, Pinus ponderosa ß scopuloriun. Picea omorica och Abics concolor 

 däremot med ett hanskede, innan båda slagens blommor samtidigt produceras. 



Beträftande blomningens riklighet hos de fullt fertila arterna sä var denna 

 i allmänhet mycket stor, hos en del enorm [Picea Engelmannii, pungens, cana- 

 densis, Larix ainericana, Pseudotsuga taxifolia f. glatcca, Abies sibirica och 

 Veitchii samt Thuya occidentalis). Alla dessa arter höra ock till de härdigaste. 

 Detta förtjänar att särskilt framhållas, då det å andra sidan visade sig, att 

 frosten inverkade avgjort nedsättande pä flera ömtåligare arters fertilitet, i 

 det att de mera frostskadade exemplaren uppvisade svagare blomning än 

 mindre angripna. Som exempel härpå kan hänvisas till vad ovan anförts om 

 Tsuga cafiadejisis, Pseudotsuga taxifolia och Picea orientalis, hos vilken senare 

 frostskadorna påtagligen ästadkommo en större nedsättning i alstringen av 

 honblommor än av hanblommor. Att även annan skada på individen kan 

 hava samma verkan visade exemplaren av Abies balsamea, vilka i trädgården 

 av någon anledning delvis torkat; dessa skadade individ voro översållade med 

 hanblommor, men saknade alldeles eller nästan fullständigt honblommor, var- 

 emot ett relativt friskt träd visade sie; blott honfertilt. 



Zusamiiienfassung. 



(Zerstreute Beobachtungen über die Gymnospermen des Bergianischen Gartens 

 [bei Stockliolm]). 



Das im Garten wactisende Originalexemplar der Larix americana Michx. f. glaitcn Beissn. (cfr 

 Beissnek, Handbuch der Nadelholzkunde S. 32-1) ist durch grüne Zapfen ausgezeichnet und bietet 

 dadurch ein neues Beispiel der Chlorocarpie innerhalb der Gattung. Was die Nadelfarbe betrifft, so 

 ist diese freilich im grossen und ganzen blaugrün (glauca); doch kommen auch Nadelbüschel von 

 typischer hellgrüner Farbe eingemengt vor (Taf. I, Fig. 1—2). Die Ursache dieser Erscheinung, 

 die an die Chimärphänomene lebhaft erinnert, kann vorläufig nicht angegeben werden. 



Bei einer anderen Larix-Kxi, decidua f. pendula, wird das Vorkommen einer eigentümlichen Bil- 

 dungsabweichung beschrieben, in einer mehr oder weniger deutlichen Fasciation der Zapfen oder 



