4 ACTA HORTI BERGIANI BAND 6. N:0 5. 



Beskrivning av frukten. 



Storlek medelstor, omkr. 65 mm. i höjd och 60 mm. i bredd såsom fullt 

 utbildad. 



Form rundad, omkrets ojämn. 



Foderflikar djupt sittande, grågröna, håriga, spetsiga, tillbakaböjda. 



Foderhåla rätt djup men ej särdeles vid, försedd med tydliga räftlor. 



Stjälk kort, svagt utbildad, rödbrun, sittande i en djup stjälkhåla utan rost. 



Kärnhus medelstort, öppet, med relativt små, bruna och avrundade kärnor. 



Foderrör rätt grunt, koniskt. 



Färg hos den mogna frukten intensivt, lysande mörkröd och jämnt fördelad 

 pä såväl sol- som skuggsida. Över hela frukten förekomma mycket små, ljusa fläckar. 



Söm uppträder ibland. 



Köttet fint, vitt, med rödfärgade kärlsträngar och från dessa utgående röda 

 flammor. Smak överensstämmande med Sävstaholmsäpplet men friskare. 



Mognadstid mitten av september. 



Bördighet god. 



Hållbarhet kort. 



I övrigt överensstämmer det n)^a äpplet fullkomligt med det vanliga Sävsta- 

 holmsäpplet. Eneroths (i) omdöme om det senare, att det är en av de 

 vackraste och ädlaste bordsfrukter för september månad och en utmärkt 

 handelsfrukt, torde i än högre grad komma att gälla om den nya varieteten, 

 tack vare dess lysande färg. En förmånlig egenskap hos trädet är också dess 

 stora härdighet. 



Angående färgen gjordes i somras följande observationer. Redan tidigt 

 visade frukterna på solsidan en rätt stark, röd anstrykning, varigenom de redan 

 då avsevärt skilde sig från det vanliga Sävstaholmsäpplet. Så småningom 

 tilltog färgen i intensitet och utbredning, så att slutligen, då frukterna fått 

 kvarsitta tillräckligt länge, färgen hade utbrett sig över hela ytan. 



Såsom för kort tid sedan (2) meddelats, ha försök anställts för att utröna, 

 huruvida Sävstaholmsäpplet och den nya varieteten äro parthenokarpa eller ej. 

 Enligt dessa försök synas ifrågavarande sorter ej visa parthenokarpi, vilket 

 torde vara det vanliga förhållandet med äpplesorter. Några undantag finnas 

 dock, t. ex. Cellini, Charlamovsky, Bismarcksäpple etc. (2). 



I en serie groningsförsök med pollen frän olika päron- och äpplesorter, vars 

 resultat i annat sammanhang kommer att ofientliggöras, medtogos även Sävsta- 

 holmsäpplet och den röda varieteten. 



För försöken med dessa sorter skall här i korthet redogöras. 



Som groningssubstrat ha använts olika sockerlösningar: 2.5-, 5- och lo-procentiga 

 lösningar. Kulturerna ha hållits i s. k. fuktiga kammare, som varit utsatta för 

 vanligt dagsljus. Temperaturen har under försökets gång varierat mellan 18 

 — 23° C. Då försöket upphört, har detsamma undersökts i mikroskopet på 

 så sätt, att 



i) dels procenten grodda pollenkorn uträknats. Därvid har vanlig uppskatt- 

 ning icke ansetts tillräcklig utan i stället förfarits så, att ett område inom 



