18 ERIKSON, SANDFLORAN I ÖSTRA SKÅNE. 
Hos en hel del sandperenner är 1 stället för rotsystemet 
det underjordiska stamsystemet kolossalt wtveckladt på längden 
eller på djupet, hvarpa RAUNKIER först fäst uppmärksam- 
heten. Detta är framför allt fallet med Halianthus peploides, 
Lathyrus maritimus, Astragalus arenarius, Psamma arenaria 
och de öfriga strandgräsen, Carex arenaria. Hos fertalet at 
dem är rizomet på en äldre planta af flera meters längd. 
Dessutom iakttages en riklig förgrening hos rizomen af Hali- 
anthus, Lathyrus maritimus, strandgräsen genom bildning af 
utlöpare, så att det underjordiska systemet äfven utbreder 
sig öfver en stor yta. Betydelsen häraf är 1 ögonen fallande: 
dels riskerar växten icke så lätt vattenförlust, då. den be- 
härskar ett så stort område, dels riskerar icke individen att 
dö, om någon del af det underjordiska systemet skulle blot- 
tas och torka bort. 
Som en tillpassning kan man också betrakta den rikliga 
knoppbildning och stora mängd af sofvande knoppar, som ut- 
märka t. ex. Halianthus, Dianthus arenarius, strandgräsen. 
Hos Lathyrus maritimus växa alla knopparne genast ut till 
stoloner. Af Halianthus peploides finner man ej sällan lös- 
ryckta rizombitar, hvars knoppar utvecklat sig till ljusskott. 
Förra sommaren fann jag en dylik rizombit, som endast hade 
en längd af 2 å 3 mm. med skottbildande knoppar. Jag har 
redan i en uppsats i Bot. Not. (2) omnämnt, att hos Hali- 
anthus knoppbildningen genast börjar i hjärtbladsvinklarne 
och att 3 par knoppar bildas i dessa, hvilka i allmänhet för- 
bli sofvande en längre tid. På ett exemplar hade det unga 
terminalskottet af en eller annan anledning genast dött, men 
i stället en af hjärtbladsknopparne vuxit ut till ett ljusskott. 
Äfven om icke terminalknoppen dör, kunna hjärtbladsknop- 
parne växa ut till öfverjordiska skott, nämligen om icke 
öfversandning så snart äger rum. Accessoriska knoppar före- 
komma äfven hos Lathyrus maritimus och Astragalws arena- 
rius, hvilket gör, att hos den förstnämnda ofta 4 stolongrenar 
utgå från samma punkt. Hos den senare växa knopparne 
endast långsamt ut till stoloner. 
Hos Petasites spuria hafva rizomgrenarnes spets en geo- 
tropisk böjning nedåt,! hvarigenom de komma att befinna sig 
i fuktig sand. De rizomdelar, som befinna sig på ömse sidor 
! Om böjningen orsakas af geotropism eller hydrotropism kan icke utan 
genom försök afgöras. 
