BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 22. AFD. III. N:0 3. 25 
hvilka äro beklädda med lågblad. Från nodi utgå birötter i 
alla riktningar, äfven rakt uppåt, hvilka skola kunna nå en 
längd af 5 meter. Vid mnodi bildas äfven knoppar, en vid 
hvarje nodus, hvilka alla på det exemplar jag iakttog hade 
vuxit ut till assimilerande skott. De kunna också växa ut 
till nya utlöpare eller förbli sofvande under en längre tid. 
På det äldre rizomet ser man alltid en mängd af dylika sot- 
vande knoppar. Lågbladen äro på det äldre rizomet alldeles 
upprispade. Det assimilerande skottet har sammandragna 
internodier. Dess knoppar växa ut till nya assimilationsskott, 
hvilka stå nästan upprätt, tryckta intill moderskottet, hvari- 
genom den för sandens bindande så ändamålsenliga tufbild- 
ningen uppkommer. Det blommande skottet har utdragna 
internodier. — Genom sandbetäckning stimuleras Psamma 
endast till kraftigare växande, hvilket gör denna växt till 
en så utmärkt flygsandsplanta. Så kan den oafbrutet växa 
med en dyn under dess bildning, äfven om denna blir 20 m. 
hög, såsom BoRGGREVE har observerat. — Det kan ha sitt in- 
tresse att anföra LINNEÉs skildring af detta gräs i hans »Öländ- 
ska och Gothländska resa»: »Sandhafre eller Hollendarnes Hälm 
växte här (vid Ullahau) 1 Sandbärgen öfver alt. Underligit 
Gräs, som uti torraste Sanden så frodigt växte både i högd 
och diup, och ju längre han kommer upp i Sanden, ju flera 
grenar utskickar han, nemligen från hvarje Led en Gren; 
Bladen under Sanden förvissna och förtorkas, däraf ser han 
ut under Sanden såsom en Qvast. utur hvilken Sanden intet 
slipper. Vi grofvo at upsöka Sandhafrens nedersta Rot, men 
kunde aldrig komma så långt neder 1 den lösa Sanden; lärde 
dock härvid, at Gräset ej allenast under Sanden växer rätt 
upp, utan äfven ock på sidorna.» 
De öfriga strandgräsen, Triticum junceum, Elymus arena- 
rius, Festuca rubra 8) arenaria m. fl., öfverensstämma 1 stort 
sedt med afseende på sin tillväxt med den föregående, om 
man wundantager den dem utmärkande obetydliga tufbild- 
ningen. Hos dem alla kan man sålunda urskilja de tre ofvan- 
nämnda skottformerna. Den obetydliga tufbildningen beror 
därpå, att stolonbildningen är rikligare och att de assimile- 
rande sidoskotten utgå i en betydligt mindre spetsig vinkel 
från moderaxzeln än hos Psamma. 
