BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 22. AFD. III. N:03. 35 
sekundär förtjockning nästan solid spets. Häårspetsarne äro 
hopslingrade till ett tätt virrvarr, som orsakar bladets filt- 
luddighet. 
Stjärnhår förekomma hos Hieracium " sabulosorum, Ålys- 
sum calycinum och Farsetia incana, hvilka båda senare arter 
äfven förekomma här och där på området. Hos den förra är 
endast undersidan stjärnhårig, hos de båda senare bägge si- 
dorna. MHåren hafva ett tämligen högt skaft, från hvars 
spets talrika stjärngrenar utgå, hvilka äro hopflätade till 
ett tätt hårnät. Under dem måste sålunda uppkomma ett 
vindstillt rum. 
Petasites spuria har 1 yngre tillstånd på båda sidor filt- 
ludna blad, i äldre ett tätt filtludd endast på undersidan. 
Håren äro långa, smala, vridna, hoptrasslade samt utgå från 
2 basalceller, hvilka likväl icke äro bredare än själfva håret. 
Fig. I. Hår af Farsetia incana. 
Hos Salix repens B) arenaria är bladytan beklädd med 
långa, raka, encelliga, tilltryckta, silkesglänsande hår, som 
äro tätast på den undre sidan. 
Galium verums hår hafva visserligen protoplasmatiskt 
innehåll, men då de äro belägna i de två fåror, som äro be- 
lägna mellan medelnerven och de nedböjda bladkanterna och 
i hvilka klyföppningarne befinna sig, få de också anses ha en 
transpirationsskyddande betydelse. De äro encelliga och ha 
en konisk form. 
Klyföppningar. 
Klyföppningarne äro hos fertalet arter belägna i epi- 
dermis” nivå eller högst obetydligt nedsänkta. Endast hos 
ett par arter äro de så pass djupt nedsänkta, att man kan 
