BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 22. AFD. III. N:0 3. 39 
uppfatta det isolaterala bladet såsom en tillpassning till ett 
torrt klimat i öfverensstämmelse med den uppfattning af 
pallisadparenkymet som en äfven transpirationsnedsättande 
väfnad, hvilken först uttalats af AREscHouG (1 och 2). Äfven 
hos blad tillhörande den bifaciala typen är det intercellulära 
systemet föga utveckladt, så att man knappast kan tala om 
ett egentligt svampparenkym. Bifaciala blad förekomma hos 
Thymus Serpyllum, Calamintha Acinos, Hieracium umbellatum, 
Galium verum,t! Rumex Acetosella, Teesdalia nudicaulis, Hie- 
racium >" sabulosorum, Erigeron acris,t Lathyrus maritimus,! 
Pimpinella Saxifraga B) dissecta. 
Jasione montana har ett mycket tätt mesofyll, men sak- 
nar egentliga pallisader. 
Hos Anthericum-arterna utgöres mesofyllet i sin helhet 
af i tvärsnitt rundade eller polyedriska klorofyllförande cel- 
ler, som bilda en tämligen kompakt väfnad. I längdsnitt äro 
cellerna cylindriska och ordnade7i vertikala rader. De inre 
mesofylleellerna äro längre och hafva mera vågiga membra- 
ner än de periferiska (jmfr AREsScHouG (1)). Häri uttalar sig 
också ett slags isolateralism. 
Gräsens assimilationsväfnad utgöres enligt HABERLANDT 
(2) i allmänhet af pallisad- eller tafvelformiga celler. Fler- 
talet af sandgräsen hafva ett dylikt, mycket kompakt, af 
pallisad- eller tafvelformiga celler sammansatt mesofyll. Ely- 
mus arenarius afviker därigenom, att assimilationscellerna 
äro mer eller mindre armpallisadformiga, hvilket redan på- 
pekats af KARELTSCHIKOFF.? 
Carex arenarias assimilationsväfnad är mycket kompakt 
och består till större delen af pallisader; på undersidan ofvan- 
för klyföppningarne äro dock mesofylleellerna tafvelformiga 
eller något oregelbundna. Äfven hos Juncus balticus utgöres 
assimilationsväfnaden, som här uteslutande uppträder i stam- 
men, af pallisader. 
Hos fera sandgräs, särskildt tydligt hos Festuca rubra 
och Triticum acutum har GIiLTAY iakttagit s. k. »Gurtelcanäle». 
Som bekant funnos små 1 krets kring pallisaderna gående 
intercellularer först af TscHircH hos Kingia, Hakea, Restio 
m. £. och tolkades af honom som skyddsmedel mot transpira- 
1 Tendera till isolateralism, därigenom att 1 undre lager, stundom 2, ofta 
är mer eller mindre pallisadformigt. 
? Uber die faltenförmigen Verdickungen in den Zellen einiger Gramineen 
(Bullet. de la Soc. d. Natural. de Moscou 1868). 
