60 ERIKSON, SANDFLORAN I ÖSTRA SKÅNE. 
Innerbark storlumig, tunnväggig, med oljegångar. Kärlknip- 
pena bilda en sammanhängande ring, därigenom att de för- 
enas af interfascikulärt libriform. Floemet är kollenkyma- 
tiskt. Märgen består af storlumiga, tunnväggiga celler och 
för äfven oljegångar. 
Rizomet såväl som roten utmärka sig genom sin skörhet, 
hvilket beror på den kompletta frånvaron af alla egentliga 
mekaniska element. Ytterst finnes en ganska mäktig kork. 
Innanför denna en väfnad af korta celler, sannolikt felloderm. 
Den sekundära barken visar liksom veden redan för blotta 
ögat en tydlig strålformig byggnad, beroende på de breda 
märgstrålarne. Veden, som utgör en sluten cylinder, består 
af förvedade kärl och oförvedadt parenkym, strål- och sträng- 
parenkym. Innerst en storcellig märg. MNSåväl i den sekun- 
dära barken som 1 märgen, dock mest i den förra, finnas olje- 
gångar. Druser af oxalsyrad kalk uppträda företrädesvis i 
den sekundära barkens inre del, men äfven 1 vedparenkymet 
och märgen. 
Hypokotylen har ytterst epidermis, som är försedd med 
tjock yttervägg, och primär bark. Innanför denna uppträder 
en tunnväggig, kutiserad endodermis, innanför hvilken korken 
på ett äldre stadium bildas. 
Pålrot. I en ung pålrot iakttogs innerst en diark kärl- 
sträng, en ej vidare skarpt markerad strängslida, ytterst en 
tunn bark jämte epidermis. Den äldre pålroten visar en med 
rizomet öfverensstämmande byggnad med undantag däraf att 
märg saknas. 
Bladskaftets epidermis har en tjock (8 wu), i sin yttre hälft 
kutiserad yttervägg. Klyföppningarne äro insänkta (20 u). 
Under epidermis är grundväfopaden kollenkymatisk. Resten 
af grundväfnaden är en tunnväggig väfnad af rundade eller 
polygonala celler med vattenklart innehåll, 1 hvilken olje- 
gångar förlöpa. Kärlknippena, som hafva kollenkymatiskt 
floem, bilda en båge. 
Bladets anatomi är förut beskrifven af WARMING (1), nå- 
got berörd af GiLntAY (1). Anmärkningsvärdt är förekomsten 
af hypoderma, de nedsänkta klyföppningarne och den vackra 
isolaterala byggnaden af mesofyllet. Stomacellerna sakna 
eller hafva en ytterst obetydlig ytterlist. I hjärtbladen och 
de första örtbladen saknas hypoderma, och klyföppningarne 
äro icke så mycket nedsänkta som på de senare bildade bladen. 
