62 ERIKSON, SANDFLORAN I ÖSTRA SKÅNE. 
äldre rot. Till och med floempartierna synas förvedade. Här 
vill jag äfven omnämna en afvikelse i rotbasens byggnad, som 
träffas hos sandgräsen. Det 3:dje och 4:de cellagret från epi- 
dermis räknadt hafva nämligen förtjockade och förvedade väg- 
gar, hvarigenom detta parti af roten kännes styfvare än den 
öfriga roten. Genom denna imrättning spärras rötterna rakt ut. 
Bladet är förut beskrifvet af GintaAY (1), SAMSÖE-LUND ! 
och WARMING (1). 
Triticum junceum. 
Il I i te 
Strå och rigom hos DuUVAL-JouvE (2). Anmärkningsvärdt 
är, att klyföppningarne på strået äro insänkta, hvilket icke 
är fallet med de föregående. Bladet hos DuVAL-JouVE (2), 
GiLTAY (1) och WARMING m. Å. Kotens »strängslida» består 
af den egentliga endodermis och 2 förtjockade barkcellager, 
alla af ungefär samma form. De centrala kärlens antal re- 
duceras stundom till 1. 
Triticum acutum. 
Strå och rigom hos DuVvaAL-JouvE (2). Roten visar icke 
något särskildt anmärkningsvärdt. Endodermis är förstärkt 
af 2 barkcellager. Bladet omtalas af DuvAL-JouvE (2) och 
GiLTAY (1). 
Festuca rubra 8 arenaria. 
Strået. Epidermis och alla väggar, synnerligen den yttre, 
förtjockade. Inner- och mellanväggar förvedade. Klyföpp- 
ningarne äro insänkta. Assimilationsstrimmorna äro breda 
och alternera med mekaniska pelare, som utgå från den me- 
kaniska ringen. Midtför hvarje assimilationsstrimma ligger 
ett subepidermalt bastknippe. 
Rizomet öfverensstämmer i hufvudsak med de öfriga sand- 
gräsens. MBSträngslidan består af 2 lager. 
Rotens endodermis saknar förstärkningsceller. 
Bladet finnes hos Hacker (1). De subepidermala meka- 
niska cellerna äro talrikare än hos den vanliga formen. 
1 Vejledning til at kjende Gresser i blomsterlos Tilstand. (Landbrugets 
Kulturplanter, N:o 3, 1882.) 
