BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 22. AFD. III. N:0 6. 2) 
Uromyces Trifolii (HEDW.) LÉv. I, II. 
In foliis Trifolii repentis. Bro (I). -— IT. hybridi et pra- 
tensis. Bro, Östergarn (ID. 
Ustilagine2. 
Cintractia Caricis (PERS.) MAGN. in Die Ustilagineen der Proving 
Brandenburg (Abhandlungen des Botanischen Vereins der 
Provinz Brandenburg. XXKXVII p. 738). 
In ovariis Caricis glauce et tomentose. Bro. — OC. are- 
narie. Sanda. 
Doassansia Alismatis (NEES) CORNU. 
In foliis Alismatis Plantaginis. Duss par. Bro. 
Entyloma Linarie SCHRÖT. 
In foliis Linarie vulgaris. Forsa par. Hejde. 
Entyloma Ranunculi (BONORD.) SCHRÖT. 
In foliis Ficarie verne et Ramwnculi repentis. Visby. 
— RB. auricomi. Östergarn. 
Schizonella melanogramma (DC.) ScHRöÖT. 
In foliis Caricis digitate. Bro. 
Tuburcinia Paridis (UNGER). — Syn: Protomyces Paridis UNGER 
(Exanath. p. 344); Urocystis Colchicr Fischer de Wald- 
heim p. p. (Les Ustilaginées et leurs plantes nourricieéres 
p. 47); Sorosporium Paridis WINTER p. p. (Die Pilze I, 
PAAL02): 
In caulibus foliisque Paridis quadrifolie. Östergarn. 
Under namnet Tuburcinia Trientalis (Sorosporium Paridis 
etc.) ha blifvit sammanförda former på så skilda värdväxter 
som Trientalis europea och Paris quadrifolia (jmf. t. ex. 
WINTER, Die Pilze I och Saccarpbos Sylloge VIT. Då det 
emellertid visat sig, att hos Ustilagineerna arterna äro strängt 
bundna vid en och samma eller närbesläktade värdväxter, 
måste man redan a priori antaga, att formen på Paris till 
arten är skild från den på Trientalis. Detta har också genom 
morfologiska olikheter visat sig vara fallet, i det att sporerna 
hos formen på Trientalis i regeln äro märkbart större än hos 
Paris-formen; dessutom åstadkommer den senare mycket större 
ansvällningar på värdväxten än den förra. Vidare torde 
äfven den biologiska skillnaden förefinnas, att formen på 
Paris synes sakna det på Trientalis uppträdande konidie- 
