22 STENSTRÖM, BIDRAG TILL SKÅNES HIERACIUM-FLORA. 
Den smala men jämförelsevis långa (höga) holken får 
vanligen ett särdeles karaktäristiskt utseende genom de mör- 
kare och därigenom bättre markerade fjällspetsarna. Då 
fjällen dessutom äro mer än vanligt oliklånga, så blir holken 
1 sin helhet svartfläckig, men till skilnad från andra arter 
med ett liknande förhållande äro fläckarna här smala och 
långsträckta med uppåtriktade hvassa spetsar. Stun- 
dom flyta dock färgerna mera ihop med hvarandra utan tyd- 
liga skilnader. Någon gång kan egendomligt nog en och 
samma holk i detta afseende förhålla sig ganska olika på 
olika sidor. — Holkfärgen är för öfrigt tämligen svårbestämd: 
grön genom fjällens egen grundfärg, grå- eller rättare hvit- 
aktig af det öfver hela holken, särdeles längs fjällens midtel- 
linie utbredda stjärnluddet, svart af hårens och glandlernas 
basalpartier, och då den sista färgtonen i regeln har öfver- 
handen hos den utvecklade holken, så blir färgteckningen i 
sin helhet ganska mörk. Hos den unga, outslagna holken 
öfverväger däremot det här mera sammanträngda stjärnluddet 
och färgskiftningen blir ljusare, gråaktig. — Oaktadt den 
ringa tjockleken är holken städse tydligt afsatt (afrundad) 
från skaftet. De inre jämnhöga fjällen äro omkring 10 till 
antalet på hvardera sidan af den tillplattade holken. De 
yttersta fjällen äro företrädesvis samt längs hela fjället enkel- 
håriga, hos de inre blifva håren allt mer och mer samlade 
mot spetsarna hvarjämte glandlerna mera framträda, de in- 
nersta åter sakna hår men bibehålla en enkel rad glandler i 
spetsen eller blifva nästan enbart stjärnludna. — De långa, 
enkla håren äro ganska framträdande på hela växten, ljusast 
och finast på stolonerna, mörkast i holkfjällens spetsar, först 
i öfversta delen af holkskaftet framträder ett svart, förtjockadt 
basalparti, hvilket sedermera tilltager i holken. Glandlerna 
kunna först med förstoringsglas iakttagas, de sticka nätt och 
jämt fram med sina svarta knappar ur det rikliga stjärn- 
luddet på holkskaftets öfre del. 
Torde vara närmast besläktad med den för öfrigt med 
betydligt större holkar försedda II. atrovillosulum DAHLST. 
Herb. Hierace. Scand. Cent. VI. 79. 
Insamlad mellan Svedala och Bökebergsslätt. I samma 
trakt anträffades en genom bredare, trubbiga blad och rik- 
ligare utvecklad beklädnad karaktäriserad form. 
