30 STENSTRÖM, BIDRAG TILL SKÅNES HIERACIUM-FLORA. 
Anträffad mellan Svedala och Bökebergsslätt. — De 
skånska exemplaren hafva något smalare blad än de born- 
holmska. Således samma förhållande som hos H. granulosum. 
28. H. linguatum Datrst. Adnotationes de Hieraciis scandi- 
nayvieis S. >; Hierac. exsice. IV. 5. 
Involucrum sat magnum, subfusco-canescens, dense floccosum et 
glandulosum fere epilosum. 
Anträffad dels på Hallandsås i trakten af Båstad, dels 
vid Tuilstorp och Balingslöf i närheten af Hessleholm. — De 
skånska exemplaren, särskildt de från Hallandsås, hafva något 
kortare och bredare blad än den i exs. numret utdelade H. lin- 
guatum (insamlad i Östergötland), en olikhet som emellertid 
kan föranledas af ståndorten. — Den brunaktigt grågröna, 
glandulösa holken är särdeles karaktäristisk. I detta afseen- 
de står den mera ensam bland kända svenska Pilosellor, men 
erinrar däremot om många finska former såsom H. angustellum 
NorrL., H. florulentum ”"semiradians NorrrL., H. paucilingua: 
NorrL., H. pleniceps NOoRrrL., och isynnerhet H. clinans NORRL. 
Herb. Pil. II. 122. — Jfr. äfven H. Pilosella subsp. angustius 
INGER TöEierac: Negel NEokod2. 
29. H. concerescens NorrL. Bidr. S. 20; Hier. I. 5,6. Forma. 
Involucrum submagnum, obscure viridescens, leviter floccosum, 
pilis glandulisque + dense vestitum, squamis 
angustis longe acutis. 
De få exemplar, som insamlats i trakten af Röstånga, af- 
vika från den norska (Meraker) hufvudformen isynnerhet 
genom de smalare holkfjällen. Härutinnan liksom till holk- 
färgen erinrar den om H. ”contrarium NOorrL., från hvilken 
den emellertid skiljes genom de starkt glandulösa holkarna. 
Till holkens färgteckning påminner den för öfrigt om den 
spetsbladiga Pilosella vitilis Norrr. Herb. Pil. II. 148. 
