27 



eller Fug en med Forsæt havde hugget Hullet under den, tør jeg 

 ikke afgøre. Men de udgaaede Træer blev fældede, og Spætten 

 holdt op med at yngle; sidste Gang var vist i 1910. 



Siden har Flagspætten kun været Vintergæst, — men ganske 

 vist trofast — hos os. I Yngletiden viser den sig kun meget 

 sjældent. Saa ses den hen paa Sommeren, ofte allerede i Juli, 

 derefter f og til Efteraar og Vinter igennem, men altid kun en 

 enkelt. Den har øjensynligt hele Skoven og Parken til Tumle- 

 plads, sidder og hakker i døde Grene eller løber bankende op 

 ad Stammerne. Om Aftenen smutter den ind i en Stærekasse 

 og boer der om Natten; det er kun tilfældigt, man faar det at 

 se. Jeg mindes meget tydeligt første Gang, jeg saa det; det var 



Fig. 46. Egegren bearbejdet af Flagspætte ; den mørke Ring paa Midten 

 viser Grenens oprindelige Tykkelse. 



13 December 1914; jeg havde et Møde i min Stue og sad selv 

 henne ved Skrivebordet ved Vinduet. Det var begyndt at skumre, 

 og da jeg tilfældigvis kastede et Blik ud af Vinduet, faldt mit 

 Øje netop paa Flagspætten, der kom flyvende og uden at standse 

 gik lige gennem Hullet i en Stærekasse, der sad ret højt oppe 

 i et Bøgetræ; den Maade, hvorpaa den fløj ind, gjorde Indtryk 

 af, at det var noget, den var vant til. 13 Oktober 1917 saa jeg 

 den i Skumringen sidde udenpaa en Stærekasse med Hovedet 

 inde i Kassen; hvad den tog sig til, kunde jeg ikke se, men jeg 

 kunde tænke mig, at den fjærnede Stærenes eller Spurvenes 

 Reder for selv at søge Natteleje. Vintren igennem høres dens 

 Hamren og Skrig af og til, og man ser Fuglen selv, der med 

 sine brogede Farver liver op i Vinterlandskabet. 



Nu ved jeg ganske vist ikke, om det er den samme Fugl, (den 

 jeg har set, har altid været en Han) der findes hver Vinter, men 

 det er dog rimeligt. I Vintren 1916 — 17 syntes den dog at bære 

 sig noget anderledes ad end sædvanligt, idet den i en ganske 

 usædvanlig Grad sønderflængede alle udgaaede Egegrene i Par- 

 ken og Skoven. Splinter laa der overalt under Egetræerne, og 



