97 



skaden en af vore allersenest ankommende Trækfugle, og de 

 Tider, paa hvilke jeg første Gang har set den, men som ikke kan 

 gøre Fordring paa megen Nøjagtighed, er ogsaa sene. I 1917 

 saa jeg den 9 Maj, men i andre Aar har jeg først truffet den 

 omkring 20 Maj. Den bliver her saa til hen i August, idet det 



Fig. 47. Mus spiddet paa en Torn og halvt fortæret af Tornskade, 



andet Kuld af Unger ofte først er flyvefærdigt omkring Midten 

 af Maaneden. 



Tornskaden er en Fugl, alle kender — af Navn vel at mærke. 

 Dens skønne rustrøde Rygfarve, det askegraa Hoved med den 

 sorte Kindstribe og Rosaskæret paa den hvidlige Underside har 

 de færreste Kendskab til; men alle har i Skolen læst om dens 

 mærkelige Vane at spidde sit Bytte paa Torne og derefter plukke 

 det itu. Det gør den ganske vist ogsaa, hvad jeg jævnlig har 

 set, men jeg tvivler om, at den gør det meget almindeligt; i 

 hvert Tilfælde har jeg ofte afsøgt Tjørne i Nærheden af dens Bo- 

 plads uden at finde noget spiddet Dyr. Den 8 August 1917 kom 

 jeg, i Følge med nogle andre, cyklende fra Faaborg. I en Tjørne- 

 hæk sad en Tornskade, Han ; lidt længere fremme saa jeg 2 lige 

 udfløjne Unger sidde inde i Hækken; jeg stod af for at se paa 

 dem, og de blev da siddende ganske uforstyrrede ved deres Ar- 

 bejde, som bestod i at fortære en Mus, der var spiddet paa en 



