115 



1912 — 13 — 14, ingen set i November. 



1915. 12 November, i Dag fløj en omkring ved Sanatoriet, 



efter at jeg ingen havde set siden de sidste 

 Dage af Oktober. 



1916. 4 — i flere Dage er der ingen Svaler set, men 



i Dag fløj en om Sanatoriet. 



1917. 2 — om Natten sidder nogle paa Sanatoriets 



aabne Vinduer; i Morges Kl. TVa sad der 

 endnu 2 sammen. I Dag fløj nogle om- 

 kring Sanatoriet, jeg saa 4 paa en Gang, 

 blandt dem en gammel Fugl. 

 7 — imorges fløj 3 her omkring. 



— 12 — endnu er en tilbage, som flyver langs med 



Stranden, ustandseligt frem og tilbage, af 

 og til hvilende sig paa Baadebroen; jeg har 

 stadig set den de sidste Dage; de 2 andre, 

 som var her, er vist omkomne i det stærke 

 Regnskyl 9 November. 



— 13 — den sidste saas. 



SPÆTMEJSE (Sitta eiiropæa). Det er en Fugl med en mær- 

 kelig uregelmæssig Optræden her; den ses hyppigst i Vinter- 

 maanederne, men udebliver enkelte Aar. Af de 10 Aar, jeg 

 har været her, har den kun ynglet et enkelt. 



I Almindelighed viser den sig her hen i August , undertiden 

 allerede i Juli; saa ses der Efteraar og Vinter igennem jævnligt 

 Spætmejser, og man hører deres kraftige Skrig. Den holder 

 meget til omkring min Bolig, kommer flittigt om Vintren, 

 henter Majs, der er lagt ud til Hønsene, eller andet Foder, som 

 den flyver bort med, anbringer i en Sprække i en Stamme og 

 hakker itu. I Bygning og Farve er Spætmejsen saa stærkt ad- 

 skilt fra alle andre Smaafugle, at Folk, der ikke kender den, 

 straks lægger Mærke til den, naar den kommer til Foderpladsen, 

 og ofte er af den Anskuelse, at det drejer sig om en meget 

 sjælden Fugl. Kun et enkelt Aar har Spætmejsen ynglet her, 

 nemlig i 1913; den var her fra det tidlige Foraar, og dens 

 kraftige Parringsskrig, saa uligt al anden Fuglelyd, hørtes stadigt; 

 jeg mener, at der den Sommer ynglede to Par her i Parken, og 

 jeg glædede mig til, at det skulde blive stadigt, men den har 

 ikke ynglet her siden, ikke heller i Skoven. 



